Hvad står "S" for?
Det er ikke et "S".
I min verden betyder det "håb".
Som symbol kan jeg være uforgængelig. Jeg kan vare for evigt.
Jeg kæmper for dem, der ikke selv kan kæmpe.
Jeg kan flyve!
Jeg kan trække vejret under vandet,
men du kan drikke mig under bordet.
Det er min superkraft.
Jeg er en superhelt!
Byen fortjener bedre kriminelle.
Vent, til de ser, hvad jeg kan.
For mig er DC en kæmpe scene for superhelte.
Alle fortæller forskellige historier om, hvad man gør med store kræfter,
og hvordan man hjælper menneskeheden med at blive bedre.
Hej drenge.
De er alle flerdimensionale
og reagerer på menneskeheden.
Det handler om at redde verden.
Det handler om at overbevise verden om, at der er en bedre måde.
De er noget for sig selv, men de er også menneskelige og virkelige.
I over 85 år har DC været hjem
for et univers af figurer og tusindvis af historier.
Men de virkelige mennesker, der puster liv i disse guder, dødelige og monstre,
er langt mindre kendte.
Bag kulisserne fornemmes disse kreative hoveders
tilstedeværelse gennem ord og billeder.
Når man læser en veludformet tegneserie,
læser man en menneskehånds bevægelser ned over en side.
Der er ikke meget tid til at fortælle en historie
i en tegneserie med fire-fem paneler,
hvor man må fortælle en begyndelse, en midte og en slutning.
Tegneserier har altid afspejlet menneskets erfaringer.
De afdækker vores fantasier, skubber til vores følelser
og konfronterer vores dæmoner.
Det er historier om håb. Det er historier om forløsning.
Det er de samme temaer, som har dannet grundlag for vores folkeeventyr
siden tidernes morgen.
Folk kan se sig tilbage og sige:
"Du taler om tegneserier. Tegneserier er for børn.
Det er idéer for børn." Er det?
Superhelte er opfyldelse af en drøm,
en generation med talent, der har smedet ikoner af dyd,
der legemliggør både Amerikas drømme og bekymringer.
Disse ideer udløste et verdensomspændende kulturelt fænomen.
Dette er historien om skaberne bag DC's legender.
I DAG
DC's oprindelse begynder med en heroisk figur,
hvis virkelige eventyr læses som fiktion.
Major Malcolm Wheeler-Nicholson var kavaleriofficer i 1. verdenskrig.
Han kæmpede i Filippinerne, jagtede banditter gennem Mexico
og kæmpede mod bolsjevikker i Sibirien.
Som forfatter omdannede majoren sine bedrifter til eventyr
til de kulørte blade.
I 1935 dannede han sit eget firma.
På tre korte år forvandlede han tegneserieindustrien,
ikke ved at genoptrykke gamle avistegneserier,
men ved at udgive nye originale historier.
Det firma blev med tiden til DC Comics.
Men skønt han var visionær, kæmpede majoren som forretningsmand.
For at gøre en lang og meget kompliceret historie kort...
FILMPRODUCENT, BATMAN
...blev majoren smidt på porten,
og firmaet blev overtaget,
præcis på det tidspunkt, hvor Superman
blev udgivet. Jeg behøver ikke sige mere om det.
Hvem er du?
Han er en, der altid forsøger at gøre det rigtige.
SKUESPILLER, MAN OF STEEL
Det er hans oprigtige intention.
Skønt han ikke opnår det, han er sendt ud for at gøre,
vil han gøre sit bedste for at gøre det godt igen.
Og der er så meget, der ikke er blevet fortalt om ham før nu.
Supermans oprindelse
begynder med forfatter Jerry Siegel og kunstner Joe Shuster,
to jødiske teeenageimmigranter, der overlevede Den Store Depression
ved at drømme om en bedre fremtid.
Både Joe Shuster og jeg var kæmpe science fictions-fans...
1933 JERRY SIGELS STEMME
...tilbage i 1930'erne.
Jeg var ydmyg og mild.
Og der var attraktive piger omkring mig, der ikke ænsede min eksistens.
Jeg tænkte: "Ville det ikke være skønt, hvis jeg var en magtfuld person,
og pigerne ikke vidste, at den her tåbe
var noget særligt?"
Som dreng blev jeg hundset med...
JOE SHUSTERS STEMME
Jeg var lille og blev altid hundset med
af bøller og så videre.
Mens de stadig gik i high school,
samarbejdede de om et udkast til en avistegneserie.
Efter flere gentagelser opstod der en forkæmper for de undertrykte,
en Superman, der skjulte sig bag en hemmelig identitet
som den fredelige journalist Clark Kent.
Han identificerede i særdeleshed Siegel,
for han lignede ham fysisk.
Kent er den jødiske intellektuelle.
FORFATTER, ALL-STAR SUPERMAN
Han er journalist og læser, en litterær mand,
og Superman er en handlingens mand.
Joe kom med sin fascination af bodybuilding,
cirkusartister og stærke mænd
og skabte det ikonografiske billede på superheltekostumet.
Men de havde ikke formået at sælge den.
Kreativitet kræver mod.
Det store kreative værk i alle medier mangler præcedens.
FORLÆGGER, DC COMICS 2002-2009
Efter seks utrættelige år gav deres mod resultat.
DC havde brug for en historie til at forankre en ny antologiserie
ved navn Action Comics.
Den første gang, vi ser Superman, løfter han en bil over sit hoved.
Sådan kan vi ikke gøre det i dag.
FORFATTER SUPERMAN: BIRTHRIGHT
Men dengang havde ingen set sådan noget.
Efterspørgslen efter figuren var høj nok til,
at de lancerede flere bøger...
CHEFREDAKTØR, DEN OF GEEK
...og de måtte holde trit med arbejdsbyrden
og hyrede andre kunstnere til at holde tingene i gang.
Den oprindelige idé fra Siegel og Shuster
blev guldstandard for superheltefigurer,
der lancerede en industri
og inspirerede til grænseløs kreativitet for fremtidige generationer.
Alle disse forskellige perspektiver smeltede sammen
til den her fantastiske historie.
FORFATTER, JUSTICE LEAGUE
Men for at fungere måtte de individuelle historier
afspejle individerne.
I DAG
Jeg blev anmodet om ikke blot at skrive til Superman...
FORFATTER, ACTION COMICS
...men også til Action Comics og Legacy Superman- serierne.
I min tid er Superman en far.
Det er en vigtig central grundpille i historierne,
som jeg har fortalt indtil videre.
Men han er også personificeringen af håb,
medfølelse, ydmyghed og retfærdighed,
og ikke blot på Jorden, ikke blot i Metropolis,
men i hele universet.
Jeg forstår, hvor meget Superman betyder for mennesker,
for jeg havde det på samme måde.
Som barn ville jeg også være en sej fyr.
Jeg var lille af min alder og var en del syg
og fik ofte tæsk.
Og jeg havde den her drøm om at være en sej fyr,
der beskyttede alle.
At se Superman var en drøm,
der blev meget vigtig for mig.
Jeg tror, at Superman betyder mere nu, end han nogensinde har gjort,
delvist fordi han er i modstrid
med idéen om, at uindskrænket magt absolut fører til misbrug.
Og vi må tro på, at nogen kan udøve magt
uden at misbruge den.
NO. 2 - SUPERMAN 64 SIDER I FARVE!
Jeg tror, at Superman-fans har et helt bestemt verdensbillede.
De har tendens til at være optimister.
De har tendens til at tænke, at magten bør bruges på en bestemt måde.
Se! Oppe på himlen! Det er en fugl, det er et fly! Det er Superman!
Det var først med radioudsendelsen, der begyndte i 1940,
hvor Superman blev et popkulturelt fænomen,
at det slog rod i det kollektive ubevidste.
Radio introducerede Supermans evne til at flyve.
Filmindustrien løftede ham fra siderne og ud i den virkelige verden.
Realskuepiller Kirk Alyn blev den første Man of Steel.
En række animerede forfilm fastslog hans eftermæle
i prægtig Technicolor.
Jeg synes, der er noget utroligt magisk ved skaberne...
PATTY JENKINS FILMINSTRUKTØR, WONDER WOMAN
...af figurerne, der fik succes.
Det rammer sit mål så perfekt,
at det bare fortsætter,
og nye ting bliver bygget på på en fascinerende måde.
For Siegel og Shuster blev den amerikanske drøm til virkelighed.
SUPERMANS SKABERE NU PÅ VORES LÆRRED
Deres outsiderusikkerhed skabte en moderne åbenbaring,
hvis ankomst føltes relevant for en nation af immigranter.
I det endeløse, vidtrækkende univers
eksisterede der engang en planet, der var kendt som Krypton.
Hans fortælling er, at han kommer fra den fremmede planet Krypton.
Det er virkelig en immigranthistorie.
FORFATTER, I AM BATMAN
Den handler om en, der kommer fra et andet land,
som i bund og grund passer ind i den fremherskende kultur,
men ved, at han er en outsider.
-Hvor var du? -Mig? Jeg...
FORFATTER, SUPERMAN SMASHES THE KLAN
Mange immigranter prøver på at være perfekte borgere,
for ingen må sætte spørgsmålstegn ved deres statsborgerskab.
Og det er min teori om Superman.
Superman prøver at være en perfekt borger,
fordi ingen må betvivle hans statsborgerskab.
1940 SIEGEL HJEMMEVIDEOER
Siegel og Shuster så Superman dominere popkulturen,
mens deres nye chefer profiterede.
DC-formand Harry Donenfeld begyndte karrieren med at udgive saftige historier.
Efter at have undsluppet FBI's anklager for obskønitet
søgte Harry og revisor Jack Liebowitz
en mere legitim virksomhed
og tog kontrol over DC på det perfekte øjeblik.
Siegel og Shuster mente, man skyldte dem mere for at gøre DC til en succes.
De forhandlede om en bedre ugentlig tarif
og blev de højest betalte tegneserieskabere på den tid,
men DC beholdt ejerskabet.
Tegneserier generelt blev bygget på tvivlsomme aftaler.
Det var ikke almindelig praksis for skabere at få den behørige anerkendelse,
og det var slet ikke praksis at få royalties.
DC var ivrig efter at udnytte superheltenes voksende popularitet
og opfordrede andre skabere til at pitche idéer til den næste hætteklædte korsfarer.
-Hvad er du? -Jeg er Batman.
Der er masser af historie investeret i ikonografien,
og mange mennesker er involveret på et dybt niveau
af så mange forskellige grunde.
Batman har altid været en tilgængelig superhelt.
SKUESPILLER, BATMAN
Han er bare en fyr, og det appellerer til en masse mennesker.
Det vidtfavnende aspekt tiltrækker fans
af alle aldre og baggrunde, og skaber
således sine egne unikke berømtheder.
Tak, Hav en god dag.
I DAG
Jeg fik interesse for Batman gennem kunst.
Mange skabere får interesse for branchen,
fordi de var fans som børn.
Jeg blev født i Sydkorea.
Vi var de første af min udvidede familie, der flyttede til USA.
Jeg talte ikke engelsk.
Men jeg genkendte Superman fra tegnefilmene, jeg så i Korea.
KREATIV CHEF, DC
Så jeg bevægede mig hen mod tegneserier.
Batman fik betydning for mig fra en meget tidlig alder.
Som otte-niårig læste jeg bøger fra biblioteket
og var fascineret af disse eventyr.
Jeg købte den her, da den var ny, så det var nok i 1970 eller 1975.
Og jeg har læst den igen og igen.
Og jeg brugte tape til at holde den sammen.
Gjorde kunstneren et godt stykke arbejde,
føltes verdnerne eller figurerne
naturtro og fordybende.
Så når man åbnede en tegneserie, følte man sig i den verden.
På en måde lettede det trykket
fra at være en outsider i et fremmed, nyt land.
Batman dukkede først op i Detective Comics, nummer 27.
Her optrådte Batman for 1.000. gang.
Bob Kane med Bill Finger præsenterede verden
for den her maskerede selvtægtsmand og ændrede spillet for evigt.
Jeg var 19, da jeg skabte Batman,
og jeg har været hos samme virksomhed lige siden.
Verdens førende figur, Batman,
som skabt af lille mig.
TIL CHRIS - ALTID BEDST, BOB KANE - 1976
Bob, fortæl os om dine tidligste erindringer
om Batman.
Der er to historier.
Der er en mytisk historie, som man skaber og finder på,
og så er der sandheden,
og myten og sandheden bliver broget efter 30 år.
LEGENDEN OM BATMAN - AF BOB KANE HVEM HAN ER OG HVORDAN HAN BLEV TIL!
Ser man på de tidligste Batman-historier,
står der "af Bob Kane".
Problemet var, at historierne ikke nødvendigvis var af Bob Kane.
Batmans kontroversielle oprindelseshistorie
begynder med Bob Kane, en 19-årig tegneserieskaber fra Bronx,
der så Siegel og Shusters gevinst med Superman.
Han tog chancen og skabte sin egen superhelt.
Jeg var en god efteraber. Så jeg kopierede Leonardo.
Jeg kan huske, jeg så en film ved navn Flagermusen.
Jeg blev også påvirket af Zorros Kendemærke.
Og jeg så den originale version
med Doug Fairbanks Sr., så gammel er jeg.
Jeg kombinerede alle dem og skabte Batman.
Han bliver til med en lille grov skitse og navnet Batman.
FLAGERMUSEN
Og redaktøren sagde: "Det er sødt, Bob, men hvad er historien?"
Bob sagde: "Det ved jeg ikke. Måske skulle du anskaffe en forfatter."
Bob Kane hyrede en ghostwriter, Bill Finger, til at give figuren liv.
Finger skrev en oprindelig historie, der blev affødt af frygt for bykriminalitet.
Han formørkede endda Kanes tegning og afspejlede de kulørte blade og tyske film.
Og hurtigt skabte de
en utrolig specifik fortælling og baggrundshistorie,
hans ønsker, behov, hvorfor han kæmper, og hvad han klager over.
Unge Bruce Wayne ser det mest grusomme.
Tænk
at se sine forældre blive skudt lige for næsen, og så senere
knæler han foran sin seng og beder:
"Herre, giv mig redskaberne.
Jeg lover, at jeg vil bruge resten af mit liv på at føre krig."
Han bruger ordet "føre krig" mod kriminalitet.
Jeg har altid på fornemmelsen, at han blot vil genskabe
aftenen, hvor hans forældre døde.
Han vil blot påføre smerte
som en slags retfærdighed, hvilket er en tvivlsom retfærdighed.
Batman er en slags satanisk figur. Han har horn. Han opererer om natten.
Han er afhængig af frygt snarere end tillid eller styrke.
Han er afhængig af list snarere end store cirkusbevægelser.
Det fungerede så godt, fordi de var modsatte figurer.
Det er som at finde to poler af en mulig idé.
Som Batmans popularitet steg med tiden,
genforhandlede Kane en kontrakt, der gav ham en sjælden ting i branchen:
rettigheder, royalties og kreditten alene.
Bill Finger var for længst væk, da han blev officielt anerkendt...
BILL FINGER HJALP MED BATMAN
...som medskaber af Batman og ikke blot Batman,
men Jokeren og alle de begreber,
som vi forbinder med Gotham City.
DEN SANDE HISTORIE OM BATMAN OG ROBIN!
Kort efter Fingers død kom Kane med en sjælden offentlig indrømmelse.
Bill skrev ikke blot de tidlige historier,
men han hjalp med at forny og skabe mere end halvdelen af skurkene
og alle de nyskabende figurer i Batman.
Det meste burde Bill Finger have æren for.
Batmans ensomme krig mod kriminalitet
blev udvidet, da det kreative hold
introducerede et unikt koncept for at tiltrække de unge læsere:
hjælperen.
Nogen havde den lyse idé, at eftersom børn læste tegneserier,
ville de have en figur,
som de kunne identificere sig med og projicere hen på.
Og det var Robin.
DC er berømt for hjælpere.
Man har en superhelt, og de har en hjælper.
Det var forventet.
Robin er bestemt en af de første, hvis ikke den første, der indleder
en tradition med truede situationer for børn.
FORFATTER
Han tager den unge knægt som hjælper
og klæder ham i rødt og grønt.
Hvem bliver skudt?
Knægten i rødt og grønt eller fyren i den gråsorte dragt?
Men som barn elskede jeg tegneserier.
Duoens dynamik ændrede tonen
fra gotisk sort til en mere legende tumlen.
DC-figurerne eksploderede,
men manglede et kvindeligt touch.
Hvad er din historie, dame?
Historie?
Okay. Vi begynder med dit navn.
Wonder Woman.
Så efternavnet er "Woman", og fornavnet er "Wonder"?
Ja.
Det smukke ved Wonder Woman er, at hun er så mange ting.
Hun er meget retfærdig. Hun er fokuseret på retfærdighed
og er den største kriger nogensinde.
SKUESPILLER, WONDER WOMAN
Hun har den her gnist i sig.
Hun har den her ild i øjnene.
Skaberen af Wonder Woman, William Moulton Marston
var en radikal figur, der førte mange liv.
Vi vil nu teste...
Som psykolog banede han vejen for løgnedetektoren
gennem en række underlige eksperimenter.
Dr. Marston og videnskab viser, at blondiner er de letteste at skræmme.
Marston var også stærk kritiker af tegneseriebranchen.
Han udfordrede dem til at konfrontere...
GRIN IKKE AD TEGNESERIER
..."superheltenes hårrejsende maskulinitet".
DC var enig og bad ham om at skabe en kvindefigur.
Han hyrede bladtegner H.G. Peter til at tegne hendes signaturlook.
Jeg går altid tilbage til den originale tegning af Wonder Woman,
hvor hun var smuk, tilgængelig,
meget feminin og stærk.
Der var noget alment over hende,
hvilket var den egentlige grund til, at hun lykkedes, som hun gjorde.
HVEM ER HUN?
Hun er en amazone. Hun har forbindelse til græsk mytologi.
FORFATTER/KUNSTNER, WONDER WOMAN
Hendes fok var børn af Afrodite og Athena, af kærlighed og visdom.
Og Wonder Woman får os til at stille spørgsmål om,
hvordan vi har det som køn, hvordan vi har det med sex,
og hvordan vi har det med krig og konflikt.
Det interessante ved Wonder Woman er feminismens politik.
WONDER WOMAN SOM PRÆSIDENT
Marston var en glødende feministisk allieret,
skønt hans kamp for kvinders ligestilling viste sig at være undergravende.
Wonder Womans lasso tvang folk til at fortælle sandheden.
Men de hyppige billeder af snærende bånd ledte tankerne hen på bondage.
Det var ikke Marstons hovedformål.
Han valgte billedsprog, der afspejlede
kvindernes stemmeretsbevægelse og symboliserede frigørelse.
Det hed sig, at William Moulton Marston
sprøjtede historierne ud.
Virkeligheden var, at han var omringet af kvinder.
Han var i et åbent forhold med sin kone og en anden kvinde,
og de bidrog alle til myten om Wonder Woman.
De arbejder under radaren,
de arbejder under pseudonymer og så videre.
Men deres indflydelse er enorm.
De troede virkelig på at præsentere
en kvinde, der var lige så stærk som mænd,
som en kvinde på alle måder.
Denne styrke tillod Wonder Woman at overskride tiden.
Historiefortællere fortsatte med at opbygge hendes fundament
og befolkede hendes verden med nye figurer,
der afspejlede et mere moderne publikum.
I DAG
Jeg elsker Wonder Woman, og jeg elsker Diana Prince.
FORFATTER/KUNSTNER WONDER GIRL
Men jeg kan ikke stræbe efter at være en perfekt kvinde
eller et sådant symbol uden fejl.
Wonder Woman var den første.
Hun måtte være perfekt og god til alt.
Men hendes figur er mere nuanceret, end jeg havde set før.
Derfor ville jeg skabe Wonder Girl,
som skulle opdage Wonder Womans verden.
Jeg ville have en, der var mere menneskelig og mindre disciplineret.
Man ser sjældent kvindelige figurer, der åbenlyst viser deres fejl.
Jeg tænkte: "Hold nu op, jeg kan knap nok komme igennem en dag.
Jeg vil se en, der også kæmper."
Der er nogle tidligere idéer,
der leger med frisure, kropstype og tilfældige gamle damer fra tv,
for jeg er ret emsig.
De kvindelige figurer, som jeg altid har været modtagelig for
eller ønsket at ligne som ung,
ejede deres egen seksualitet på en måde, der gav dem magt
og ikke svækkede dem.
Med Wonder Girl blev jeg kritiseret, fordi hun ikke havde bukser på.
For det første elsker jeg silhuetten.
Så jeg ændrer den ikke. Beyoncé behøver ikke at have bukser på.
Der er noget ved Yara, som taler til kvinders historie
og udvikler sig progressivt.
Hun bliver mere sig selv.
Det forekommer mig at være
en lidt mere moderne kamp, end den Diana stod overfor.
Under 2. verdenskrig symboliserede Wonder Woman
en kulturel bølge af seje og selvhævdende kvinder i arbejdsstyrken.
VI KAN GODT
En opfordring til sandhed, retfærdighed og den amerikanske måde samlede masserne.
Branchen hvervede superhelte
til at støtte krigsindsatsen og sprede propaganda,
men ofte tilføjet racisme.
SUPERMAN SIGER: KLASK EN JAPSER!
Heltene måtte være patrioter.
Behovet for, at figurerne måtte forsvare
de amerikanske værdier snarere end at modsætte sig dem,
FORFATTER
ændrede dem totalt, men gjorde dem også mere populære.
Der blev lavet tegneserier til sømænd,
der ikke blot skulle lære at læse,
men også at udføre deres job.
I løbet at de tidlige 1940'ere steg tegneseriesalget
til 25 millioner eksemplarer om måneden.
En eksplosion af nye helte bebudede en gylden tidsalder.
DC bragte favoritterne sammen og dannede det første hold:
Justice Society of America.
Men ved krigens afslutning var der ikke flere Akse-skurke at bekæmpe...
SÆRUDGAVE FRED
...og DC oplevede en efterkrigsdepression.
Superheltepopulariteten falmede yderligere,
da et nyt skinnende objekt fandt vej til stuerne.
Min babysitter som barn
sammen med det meste af min generation var fjernsynet.
Vi havde Mickey Mouse Club, vi havde Howdy Doody,
men også Adventures of Superman.
Hurtigere end en kugle,
stærkere end et lokomotiv
og i stand til at hoppe mellem høje bygninger i et spring.
Se, oppe på himlen!
-Det er en fugl! -Det er et fly!
Det er Superman!
DC reagerede på truslen fra tv ved at tage det til sig.
I seks sæsoner iførte B-filmstjerne George Reeves sig
kappen og blev Supermans ansigt for en generation.
Hver dag i skolen
talte vi om de samme serier, vi så, og diskuterede dem.
Og det gav os en fælles oplevelse.
Min ven og jeg så programmet, og til sidst blev der sagt:
"Superman er baseret på en copyright-figur,
der optræder i Action Comics og Superman."
Og vi rejste os begge og gik hen på hjørnet
og købte vores første tegneserie og stoppede aldrig.
FORFATTER, THE NEW TEEN TITANS
I bad om det, nu kommer den.
Den nye officielle Superman T-shirt med det officielle Superman-mærke.
Som børn gik på jagt efter Superman i kiosken,
tiltrak de uhyggelige omslag og hæfterne med blodigt indhold
også deres opmærksomhed og deres forældres bekymring.
Amerika i 1950'erne var mest bange for russerne,
men også marsmænd.
Det var bange for kæmpemyrer og vandmænd.
Det var bange for homoseksuelle og underjordiske sømænd, der skrev beatpoesi.
MONSTERET PÅ CAMPUS
Man kan næsten ikke nævne noget, som amerikanerne
ikke var bange for i 1950'erne.
Confidential File.
En af nationens fremtrædende nyhedsjournalister
præsenterer en faktuel redegørelse for dagens Amerika.
Tegneserien beskriver en seksuel afvigelse så chokerende,
at jeg ikke kan nævne selv det videnskabelige udtryk i tv.
Der bør være en lov imod dem.
Der var en voksende understrøm,
der var på nippet til at blive en tsunami,
der gik ud på, at tegneserier var moralsk fordærvede
og årsagen til efterkrigstidens stigning
af ungdomskriminalitet i Amerika.
De fleste tegneserier er mordere. De dræber tid, de dræber fantasi
og gør vold til den eneste regel.
Forældrenes uenighed nåede et ophedet højdepunkt
med udgivelsen af Seduction of the Innocent
af dr. Fredric Wertham.
Han prædikede tegneseriernes perversitet...
TEGNESERIEGIFT
...og truslen, de udgjorde, mod den amerikanske ungdom.
HVAD FORÆLDRE IKKE VED OM TEGNESERIER AF FREDRIC WERTHAM, M.D.
Wertham prøvede hårdt.
Han fandt et billede af Bruce Wayne og Dick Grayson
og et hav af homoseksuelle overtoner.
Dr. Wertham besluttede, at der ikke var nogen grund til, at to unge mænd
skulle bo og træne sammen
og være iklædt stramme dragter,
medmindre der foregik noget mellem dem.
Seduction of the Innocent hævede,
at tegneserier som Batman og Wonder Woman opfordrede læserne til homoseksualitet.
Hvad Wonder Woman angår, er det måske ikke helt usandt.
Der blev afbrændt tegneserier over hele Amerika.
Søskende sladrede om hinanden til deres forældre,
som derefter fandt stakke
af tegneserier gemt under sengen eller skjult i garagen eller på loftet.
Der var omkring 400...
Frygt for føderal efterforskning
og regeringsvedtægter fik DC og andre forlæggere til at reagere.
I 1954 dannede de Comics Code Authority
i et forsøg på at selvcensurere og bevare deres levebrød.
Man kunne ikke udgive tegneserier
med ord som "rædsel" eller "terror" i overskriften eller endog "forbrydelse".
De måtte sørge for, at det gode altid vandt over det onde.
KAN IKKE VISE DET
Man kunne ikke tale om skilsmisse.
Man kunne ikke vise de retshåndhævende myndigheder i negativt lys.
Kvinder kunne ikke have fremtrædende roller i tegneserier.
Ingen zombier, ingen spøgelser.
Det var et kreativt kvælertag.
Den strenge censur foretog lobotomi på superheltegenren.
Mange forlæggere gav op,
mens en generation af skabere kæmpede for arbejde.
Forfølgelsen af tegneserierne
fik de folk, der producerede dem, til at føle sig undertrykte.
Det var ikke en god tid for tegneserier.
De holdt deres arbejde skjult.
Det var ikke et respekteret erhverv.
Så mænd i jakkesæt, der så ud som forsikringsagenter,
kom hemmeligt ind og tegnede tegneserier
otte timer om dagen og tog så toget hjem.
Det er et meget ensomt erhverv.
Man arbejder helt alene i timevis
og får underlige intriger i hovedet...
KUNSTNER, MYSTERY IN SPACE
...fordi man ikke tænker på verden udenfor.
Og man er ikke en del af den.
Man lever i den fantasiverden, man skaber på papir.
Og vi var bekymrede for
tegneseriebranchens fremtid.
Så vi holdt møder om vores næste skridt.
REDAKTØR, DC COMICS
Vi måtte finde på nye idéer.
Mens kunstnere og forfatteres fantasi var uden ende,
påtog redaktørerne sig byrden
at føre kreativitet fra idé til profit.
Jeg var redaktør og freelanceforfatter.
Men der var kun mænd.
Det var svært at være venlig,
for de så på mig og tænkte: "Hvad laver hun her?"
FORFATTER, SECRET HEARTS
De var hårde ved kunstnere,
for de ville have gode historier, de ville have gode illustrationer,
og de råbte op, hvis de ikke fik, hvad de ville.
En redaktør er som en hærs general.
Han fastlægger en plan for hærens sejr over fjenden.
I mit tilfælde måtte jeg lægge en plan
for en sejr over publikum.
Jeg måtte få dem til at bruge ti cents på bladet.
Julius Schwartz var desperat efter succes
og besluttede at genoplive en for længst glemt superhelt, Lynet,
en figur, der bevægede sig med lynets hast.
LYNET
Jeg hedder Barry Allen. Jeg er den hurtigste mand, der lever.
Julie sagde: "Vi tegner superhelte igen."
Og jeg sagde: "Åh gud." Jeg var ikke glad for idéen.
Jeg kunne ikke lide superhelte.
Det var en stor ting at indrømme, men jeg kunne ikke lide at tegne dem.
De var lidt for farvestrålende for mig.
På trods af sin modstand passede Carmine Infantinos elegante arbejde
og fornemmelse for målestok til science fiction-tilgangen.
Det viste sig uimodståeligt for en generation opvokset med kemisæt.
Julie bidrog med en videnskabsvinkel til disse figurer,
der befandt sig i jetalderen og rumalderen.
Han drog fordel
af børn, der ville være astronauter og videnskabsmænd.
Lynet og Flash Facts skyldtes Julie Schwartz...
KREATIV CHEF, DC ANIMATION
...og hans interesse for videnskab og science fiction.
Det fungerede for mig.
Jeg ville hellere lære om videnskab i en tegneserie
end i skolen.
Lynets alter ego,
som retsmedicineren Barry Allen, var mere nede på jorden
i modsætning til det mytiske format i DC's treenighed.
Superman var Superman. Han var en fremmed fra en anden planet.
Man kan ikke være Superman.
PRODUCENT, THE FLASH
Batman havde ting, men han var en virkelig rig fyr med ting.
Men Lynet var som os.
Han var en gennemsnitlig fyr, som bare blev
ramt af lynet,
og som barn tænkte jeg:
"Jeg kan også blive ramt af lynet.
Jeg kan også blive en superhelt."
Da jeg læste Lynet, handlede det ikke kun om
en fyr, der kunne løbe hurtigt og rejse gennem tiden...
FORFATTER, LYNET
...forskellige dimensioner og parallelle verdener.
Lynet var rum og tid.
1961 markerede et stort brag af kreativitet.
Julius Schwartz introducerede en banebrydende idé til tegneserier:
eksistensen af parallelle verdener.
Teorien tillod, at forskellige versioner
af de samme figurer mødte hinanden.
Fra den idé opstod der et multivers,
der definerede superheltehistorier i de efterfølgende år.
Nu taler alle om parallelle universer.
Ikke mange mennesker talte om det.
Og for et barn at støde på det koncept
var utroligt.
Det var som en dynamitstang i øret,
der sprængte hovedet i luften.
Det er idéen om, at vi ikke er alene.
Vi lever i denne virkelighed, men der er uendelige virkeligheder,
der dybest set er anbragt side om side.
Og i disse alternative virkeligheder
har vi ikoniske udgaver af vores figurer,
men på andre jordkloder kan de være skurke
eller være gift med børn.
Det udvider vores mulighed for at fortælle forskellige slags historier,
men stadig fastholde vores kerne af ikoniske figurer.
GRØNNE LYGTE
DC kastede sig ud i et katalog af ubrugte figurer,
der blev til et optog af nyopfindelser.
Denne renæssance markerede branchens sølvalder,
en æra, der blev defineret af ufattelige illustrationer og iøjnefaldende omslag.
Mange blev tegnet af kunstneren Joe Kubert,
en polsk indvandrer, der skubbede grænserne for visuel historiefortælling.
Historiefortælling lyder let, men det er virkelig svært.
KUNSTNER, BATMAN OG SØN
Det er virkelig, virkelig svært.
Min far kunne tegne en pind, og man ville vide, hvad der foregik.
Han var den slags person, der i min barndom
stort set ikke fandt sig i noget.
Det var som at vokse op med Sgt. Rock.
Joe Kuberts beskidte, skødesløse illustrationer
bragte vitalitet og følelser til DC's krigstegneserier,
en genre for dem, der foretrak jordnær virkelighed
frem for superheltefantasi.
På baggrund af verdenskrigene
voksede deres popularitet med indførelsen af Sgt. Rock,
en stoisk John Wayne-figur, der repræsenterede...
FORTJENER SOLDATER AT FÅ MEDALJE FOR MORD?
...krigens moralske side og den interne konflikt, som soldater stod overfor.
Med tiden endte hver krigstegneserie med:
"Ikke mere krig."
Og det blev krigshistorier, der ikke forherligede krig ...
FORFATTER, STRANGE ADVENTURES
...men viste krigens tragedier.
Min fars stil var meget impressionistisk.
Han kunne få figurernes følelser
ned på papir.
Man er nødt til at føle tegningen, man laver,
og det er ikke let.
Jeg prøver at investere mig fuldt ud i historien.
KUNSTNER, OUR ARMY AT WAR
Og leg lærte tidligt, at det handler branchen om.
Det handler ikke om at lave smukke billeder.
Det er godt, hvis man kan.
Men vores branche handler om at fortælle en historie.
Vi er kommunikatorer. Vi er historiefortællere.
Tegneserie er et medie som intet andet.
Der er en intimitet, der ikke er til stede
i film og i tv.
I tegneserier bestemmer man tempoet, historien absorberes på.
Der er noget ved tegneserier,
der intimt inddrager læseren.
Det kan forklare, hvorfor fans er glubske
og tager det personligt, fordi det er personligt for dem.
De har haft en personlig interaktion med historierne.
Man forstår, hvorfor folk elsker dem.
I 1950'erne og 1960'erne
førte kærlighed og begær unge piger i hobetal
mod en ny genre i fuldt flor: romantik.
De var smukt tegnet, og historierne kunne de forholde sig til.
JEG HAR MISTET HAM, FORDI JEG VAR BANGE FOR AT ELSKE HAM!
Hvem har ikke haft hjertesorger?
Hvem har ikke elsket nogen, hvor det ikke var gengældt?
DE SPILLER BRYLLUPSMARCHEN... MEN JEG KAN IKKE GÅ HEN TIL HAM...
Tony Abruzzo, som var en vidunderlig kunstner,
ville jeg have til at arbejde for mig,
fordi han tegnede smukke, følsomme figurer.
I 1962 tegnede DC-kunstner Tony Abruzzo
en pige, der druknede i nummer 83 af Secret Hearts.
Et år senere gjorde en New York City-baseret popkunster
ved navn Roy Lichtenstein selvsamme tegning
til et af sine mest berømte værker.
Jeg leder efter materiale i tegneserier,
der kan danne grundlag for et maleri...
POPKUNSTNER
...både i sin visuelle virkning og virkningen
fra det skrevne budskab, som jeg sjældent finder på.
Jeg tror ikke, at jeg ville kunne finde på dem.
Jeg ved, at mit arbejde beskyldes
for kopiering,
og det ligner bestemt de ting, jeg kopierer.
Den druknende pige blev taget direkte fra bogen Secret Hearts.
Først føler man sig smigret og så udnyttet.
Da ingen fortolkede det som stjålet,
var det hans kunstværk.
35 millioner, 36 millioner, med Mark stadig på 36 millioner...
CHRISTIES AUKTIONSHUS
...37 millioner, 38 millioner.
Til 38 millioner dollar.
Man tog de striber, som de folk havde tegnet
og tjent 15 dollar per side for,
og sprængte dybest set deres arbejde i luften.
Det var en hård nød at sluge for de kunstnere.
Om det var finkulturelt eller jordbundet
jagtede amerikanere den ene kunstneriske trend efter den anden
med en enestående fart.
Gennem 1960'erne skubbede modkulturen popkulturen til at afspejle tiderne.
Ved at gøre det blev det bevist, at DC havde mistet følingen.
En voksende konkurrent udnyttede situationen, Marvel.
Chefredaktør Stan Lee sørgede for, at hans helte
var løbende på salgsstativerne,
hvilket satte scenen for en livslang rivalisering.
For mange år siden var læserne kun interesserede i regulær fantasi,
og vores skurke var bare gale mænd, der ville regere verden.
Men i dag er vores læsere interesserede i virkelige problemer,
og vi finder ud af, at skurke i dag er den slags mennesker,
som kan forårsage raceopgør eller skabe uro
mellem forskellige klasser.
Marvel fik succes. Det var en tid med forandring.
Og deres superhelte havde særheder.
Og de var lidt underlige.
De var ikke engang særligt heroiske i begyndelsen.
De kæmpede mod hinanden, de kævlede,
de var smålige, de blev forkølede,
de var jaloux på hinanden.
De figurer kunne være dig.
Marvel var fokuseret på at være verdenen uden for vinduet.
Alle deres historier fandt sted i New York City.
DC opstillede alle normerne for en superheltegenre,
og Marvel skabte sig et navn ved at bryde de normer.
Det kunne de ikke have gjort, uden DC først havde sagt:
"Sådan ser en superhelt ud. Sådan gør en superhelt."
DC så på Marvel og tænkte: "Det er en døgnflue, de kommer og går."
De så på tegneserierne og sagde: "Det er dårlig kunst.
Det er det, der sælger tegneserierne. Det er dårlig kunst."
Jeg tror ikke, at DC som gruppe forstod det.
Jeg tror ikke, at de havde en reel forståelse for,
hvad Marvel gjorde godt, som de ikke gjorde.
Det var en virksomhed, som havde været den dominerende spiller.
Men Marvel vandt indpas, og det gjorde DC ikke.
Superman, Batman og Wonder Woman var ret intetsigende i den periode.
Heltene blev gemytlige autoritetspersoner,
de blev faderlige.
Oprindeligt var Batman en selvtægtsmand,
der var frygtet af forbrydere,
men i 1950'erne og 1960'erne
legede han i en farverig verden af fantasi.
Interesse og salg faldt.
Da annulleringen nærmede sig, blev der kastet en livline,
da DC gav rettigheder til en live-action tv-serie.
Da Batman blev vist
den kolde vinteraften i januar 1966,
var jeg 14 et halvt år gammel. Jeg var en glødende tegneseriefan.
Ingen var mere begejstret for, at Batman
kom på tv end mig.
Husk, Robin, se altid til begge sider.
Der var intet så kreativt på tv,
og programmet var fuldt udviklet.
Udseendet og tonen var fastlagt.
Skuespillet var præcist, som det skulle være.
Skub dig væk, Robin.
Jeg anså det som et seriøst program.
Jeg forstod ikke, at det var sjovt.
Der var ingen komik for mig.
Så det var en god introduktion til Batmans verden.
Du milde menneskeperle, Batman.
Korrektion, Robin, perler kommer fra østers.
Du kom ud af den musling.
Tyve minutter inde slog det mig. Pow!
Zap!
Whamm!
Åh gud. Det er en komedie.
De laver sjov med Batman.
Hele verden griner af Batman.
Og det gjorde mig ked af det.
William Dozier, som var producenten af Batman,
havde aldrig læst tegneserierne, da han fik jobbet.
Den indlysende idé var at gøre det konventionelt...
WILLIAM DOZIER PRODUCENT, BATMAN
...seriøst, klichéfyldt
og overdrevet
og dog gøre det med en vis elegance og stil,
så det blev sjovt.
Det ville være så forlorent og dårligt, at det ville blive sjovt.
Hellige makrel i skuret!
For mange mennesker var den lyse, glade tv-Batman en distraktion,
og det er god adpredelse.
Vi har alle brug for adspredelse af og til,
så vi kan glemme den virkelige verden.
Her var det her komplet latterlige program,
som de gjorde farverigt, tiltrækkende
og lidt undergravende.
Blomsterbørnene synes, vi er seje, mand. Vi tænder dem lidt.
Selvom det måske ikke blev forstået af mere litterære sjæle,
gjorde de, hvad de kunne
for at rette op på verdens elendighed med kærlighed og blomster.
Mens eventyret og Bat-gadgets appellerede til børn,
blev voksne opstemte af humoren og de seksuelle insinuationer.
Vil du med ind og få et glas mælk og småkager?
Mennesket kan ikke kun leve af at bekæmpe forbrydelser.
Skønt Batman forårsagede en strøm af kortvarig spænding,
blev tv-showet en parodi på sig selv,
og seerne svigtede.
Tv-selskabet aflyste den ordspilsrige galskab
efter kun tre sæsoner.
Ingen var opmærksom på seriens sande kreative opdagelse
før årtier senere, at hver gengivelse af Batman
kunne have en anden tone.
Ser man på Batman, der blev skabt i 1966,
er det ikke den samme Batman, som eksisterer i dag.
Der var altid øjeblikke, hvor skaberne
ville gøre noget anderledes.
Se lige. Det er alle tiders.
Jeg ville skabe en historie, hvor figuren Batman ændrede sig.
FILMINSTRUKTØR, BATMAN
Jeg ville lave en ufuldkommen Batman.
Og jeg ville anbringe ham i en tilstand, som ikke var helt færdig
og føre ham ind i en skummel side
af historien og gøre ham til verdens største detektiv.
Den første dag, de filmede, handlede det om
at finde ud af, hvordan Batman lød,
hvordan de andre figurer forholdt sig til ham.
Det er en politisag.
Hvordan går en maskeret mand med en kappe ind på et gerningssted,
og hvordan får man det til at se virkeligt ud?
Det var en stor udfordring at filme denne scene,
og den satte i sidste ende tonen for hele filmen.
Jeg vil nødigt smadre dig.
Pas nu på.
Kender du mit ry?
Der er visse ting, som man gør i en Bartman-film.
Man er nødt til at knibe sig selv i armen:
"Vi får brug for vores udgave af Batmobil."
Som barn elskede jeg Batman fra 1966. Jeg elskede Adam West.
Og Futura-batmobilen, konceptbilen,
var den sejeste bil nogensinde med ild ud af bagenden.
Og jeg vidste, at jeg ville lave en muskelbil.
Det skulle føles virkeligt.
Styrken ved filmen er...
SKUESPILLER, BATMAN
...at den i alle disse store øjeblikke leverer, men det føles velfunderet.
Det skulle føles virkeligt og bevægende.
Historien er meget psykologisk.
I bund og grund håndterer han ting, der skete for ham som barn.
Han forsøger at give sit liv mening.
Og for mig er det film.
Man forsøger at fortælle historier,
og på den måde skaber man orden og giver livet mening.
Der var uro i Amerika i 1968.
I et samfund, der var plaget af Vietnamkrigen,
manglende hensyn til menneskerettigheder og social uretfærdighed
virkede DC-figurerne tonedøve.
De var i fare for at blive et levn.
BATMAN ER DØENDE!
Pengene blev tjent ved at udstede rettigheder og fabrikere legetøj.
Pengene er ikke i tegneserierne. Det er en lokkevare i markedsføringen.
DC brugte 75 millioner dollar på markedsføring af Batmania,
et enormt beløb dengang,
som den forretningskyndige formand kastede sig over.
I 1969 målrettede en virksomhedsovertagelse DC
mod rettighedspotentialet og ikke tegneserierne.
Det var en helt anden boldgade.
Folk var virkelig bange.
De vidste ikke, hvordan deres job ville se ud.
Liebowitz smed et antal DC-legender ud,
herunder Batmans medskaber Bill Finger, som døde ludfattig i 1974.
Jerry Siegel og Joe Shuster arbejdede ikke længere for virksomheden.
Flere voldsomme retssager om rettigheder og kredit for Superman
spolerede forholdet.
Familiestemningen overgav sig til virksomhedsstruktur.
Superheltenes magt blev overtaget af de nye ledere,
Warner Communications.
De købte DC Comics af en enkel grund.
De ville have rettighederne til Superman.
De mente, at det var den eneste tegneseriefigur,
der kunne bære en blockbuster-film
og den relaterede markedsføring.
Hvis man kigger på det fra tidens synsvinkel,
kan det muligvis give mening.
Ingen forstod værdien af disse figurer
eller tænkte, at de var noget værd.
De manglede generelt respekt for skaberne
og så ingen værdi.
DC Comics dage var talte,
og dets univers skæbne var usikker.
I Amerika kunne en mand lande på Månen,
hvor svært var det at gøre superhelte relevante igen?
Det lignede et job for...
...fans.
Tekster af: Maria Kastberg