Mitä "S" tarkoittaa?
Se ei ole "S".
Maailmassani se tarkoittaa "toivoa".
Symbolina voin olla tuhoutumaton ja ikuinen.
Olen valmis taistelemaan avuttomien puolesta.
Osaan lentää!
Hengitän veden alla,
mutta häviän juomakisassa.
Se onkin supervoimani.
Olen supersankari!
Tämä kaupunki ansaitsee laadukkaamman rikollisen.
Odotahan, kun he näkevät minut.
DC on mielestäni supersankareiden päänäyttämö.
Ne kertovat erilaisia tarinoita siitä, miten suurta voimaa voi käyttää -
ja miten ihmiskuntaa voi auttaa kehittymään.
Hei, pojat.
He ovat moniulotteisia,
ja inhimillisyys saa ihmiset samastumaan heihin.
On kyse maailman pelastamisesta.
On kyse sen vakuuttamisesta, että on parempiakin tapoja.
He ovat elämää suurempia ja samalla inhimillisiä ja aitoja.
Yli 85 vuoden ajan DC on ollut koti -
lukuisten hahmojen ja tuhansien tarinoiden maailmalle.
Ne oikeat ihmiset, jotka herättävät henkiin jumalat, kuolevaiset ja hirviöt,
ovat vähemmän tunnettuja.
Nämä luovat mielet -
tekevät läsnäolonsa tunnetuksi sanojen ja kuvien kautta.
Kun lukee hyvin tehtyä sarjakuvaa,
lukee samalla ihmiskäden liikkeitä sivun yllä.
Ei ole pienempää tarinan kerrontaa -
kuin neljän viiden ruudun sarjakuva,
jossa on alku, keskikohta ja loppu.
Sarjakuvat ovat aina heijastaneet ihmisten kokemuksia.
Ne paljastavat kuvitelmiamme, herättelevät tunteitamme -
ja käsittelevät riivaajiamme.
Ne ovat tarinoita toivosta ja pelastuksesta.
Ne ovat samoja teemoja, joita on ollut kansantaruissa -
aikojen alusta saakka.
Ihmiset voivat sanoa:
"Puhutte sarjakuvista. Ne ovat lapsille.
Ne ideat ovat lapsille." Vai ovatko?
Supersankarit ovat toiveiden täyttymistä,
sukupolven lahjakkuutta, hyvyyden kuvia,
jotka edustavat Amerikan unelmia ja pelkoja.
Ne ideat synnyttivät maailmanlaajuisen kulttuuri-ilmiön.
Tämä tarina kertoo tekijöistä DC:n legendojen taustalla.
NYKYHETKI
DC sai alkunsa sankarillisesta hahmosta,
jonka seikkailut ovat kuin kuvitelmaa.
Majuri Malcolm Wheeler-Nicholson, ratsuväen upseeri 1. maailmansodasta,
taisteli Filippiineillä, ajoi rosvoja takaa Meksikossa -
ja taisteli bolsevikkeja vastaan Siperiassa.
Majuri kirjoitti hurjista tempauksistaan tarinoita -
pulp-lehtiin.
Vuonna 1935 hän perusti oman yhtiön.
Hän mullisti sarjakuva-alan kolmessa vuodessa.
Hän julkaisi vanhoja pilapiirroksia uudestaan -
sekä aivan uusia tarinoita.
SUURI SARJAKUVALEHTI
Yhtiöstä tuli aikanaan DC Comics.
Mullistavista ideoistaan huolimatta majuri ei taitanut liiketoimia.
Kerron mutkikkaan tarinan lyhyesti.
ELOKUVATUOTTAJA
Majuri savustettiin ulos,
ja yhtiö siirtyi muiden haltuun -
juuri silloin, kun Superman -
aiottiin julkaista. Se riittänee.
Kuka sinä olet?
Hän yrittää aina toimia oikein.
NÄYTTELIJÄ
Hän haluaa sitä aidosti.
Jos hän ei saavuta päämääräänsä,
hän yrittää parhaansa mukaan hyvittää sen.
Hänestä on jäänyt paljon kertomatta ennen tätä.
Teräsmiehen alkuperä -
alkaa kirjoittaja Jerry Siegelistä ja piirtäjä Joe Shusterista.
He olivat juutalaissiirtolaisia, jotka selvisivät suuresta lamasta -
haaveilemalla paremmasta huomisesta.
Joe Shuster ja minä olimme tieteiskirjallisuuden ihailijoita...
JERRY SIEGELIN ÄÄNI
...1930-luvulla.
Olin melko arka ja lempeä.
Viehättävät tytöt eivät edes huomanneet minua.
Ajattelin: "Olisipa hienoa, jos olisin vahva tyyppi,
eivätkä ne tytöt tietäisi, että tämä kömpelys -
olikin jotain erityistä."
Minua pompoteltiin, kun olin poika.
JOE SHUSTERIN ÄÄNI
Olin pienikokoinen, ja minua pompottelivat -
kiusaajat ja niin edespäin.
Lukioaikana...
TERÄSMIEHEN AIKA
...he tekivät pilapiirrosehdotuksia lehtiä varten.
Usean version jälkeen sorrettujen sankari ilmestyi.
Teräsmies, joka pysytteli piilossa -
rauhallisena reportteri Clark Kentinä.
Hän muistutti varsinkin Siegeliä,
sillä he olivat samannäköisiä.
Kent on juutalainen älykkö.
KIRJAILIJA
Hän on toimittaja, joka lukee paljon.
Teräsmies on toiminnan mies.
Joe toi mukaan kiinnostuksen kehonrakennukseen,
sirkuksen esiintyjiin ja voimamiehiin -
luoden siten kuvaston supersankarien asua varten.
He eivät olleet myyneet ideaansa.
Luovuus vaatii rohkeutta.
Suurilla luovilla teoksilla ei ole edeltäjiä missään taidemuodossa.
KUSTANTAJA
Heidän rohkeutensa tuotti tulosta kuuden vuoden aherruksen jälkeen.
DC tarvitsi tarinan uuteen lehtisarjaan -
nimeltä Action Comics.
Näemme Teräsmiehen ensimmäistä kertaa, kun hän nostaa auton ilmaan.
Sitä on mahdotonta kuvitella nykyään.
KIRJOITTAJA
Mutta silloin sellaista ei ollut nähty.
Hahmon suosio oli tarpeeksi suuri,
joten he julkaisivat sarjakuvalehtiä.
PÄÄTOIMITTAJA
Pysyäkseen aikataulussa -
he palkkasivat muitakin tekijöitä.
Siegelin ja Shusterin alkuperäisidea -
asetti vaatimukset supersankarien hahmolle...
TERÄSMIES
...synnytti kokonaisen alan -
ja innosti tulevat sukupolvet rajattomaan luovuuteen.
Eri näkökulmat sulautuivat toisiinsa -
ja loivat yhden suurtarinan.
KÄSIKIRJOITTAJA
Siihen vaadittiin yksittäisiä tarinoita,
jotka kuvastavat yksilöitä.
NYKYHETKI
Minut kutsuttiin kirjoittamaan Supermania...
KIRJOITTAJA
...sekä Action Comicsia, Legacy Superman -sarjaa.
Tarinoissani Teräsmies on isä.
Se on tärkeä keskeinen teema tarinoissa,
joita olen kertonut.
Hänessä henkilöityvät myös toivo,
myötätunto, nöyryys ja oikeudenmukaisuus -
Maassa, Metropolisissa -
ja maailmankaikkeudessa.
Ymmärrän Teräsmiehen merkityksen ihmisille,
sillä hän oli tärkeä minullekin.
Halusin isona olla vahva.
Olin ikäisekseni pieni ja sairastelin,
joten minua kiusattiin.
Haaveilin olevani vahva tyyppi,
joka suojelisi kaikkia.
Teräsmiehen näkeminen sivulla antoi minulle kuvitelman,
josta tuli minulle tärkeä.
Teräsmies on nyt entistäkin tärkeämpi,
sillä hän on elävä vastaväite sille,
että suuri valta turmelee ihmisen täysin.
Meidän täytyy uskoa, että joku voi käyttää valtaa -
sen turmelematta häntä.
NRO 2 - SUPERMAN - 64 VÄRILLISTÄ SIVUA!
Teräsmies-faneilla on aivan tietty näkökulma.
He ovat optimisteja.
He uskovat, että valtaa tulisi käyttää tietyllä tavalla.
Katsokaa taivaalle! Lintu! Lentokone! Se on Teräsmies!
Vasta kun radio-ohjelma alkoi vuonna 1940,
Teräsmiehestä tuli popkulttuurin ilmiö,
joka levisi kollektiiviseen tietoisuuteen.
Radio esitteli Teräsmiehen lentokyvyn.
Valkokangas nosti hänet sivulta todelliseen maailmaan.
Näyttelijä Kirk Alynista tuli ensimmäinen Teräsmies.
Lyhyet animaatiosarjat lujittivat hänen perintönsä -
upeissa Technicolor-väreissä.
Minusta on jotain taianomaista niissä tekijöissä...
OHJAAJA
...jotka loivat nämä hahmot.
Ne osuvat kohdalle niin täydellisesti,
että tarinat vain jatkuvat jatkumistaan,
ja niiden päälle rakennetaan uusia tarinoita kiehtovalla tavalla.
Siegelille ja Shusterille amerikkalainen unelma toteutui.
TERÄSMIEHEN LUOJAT NYT VALKOKANKAALLA
Heidän omat epävarmuutensa innoittivat modernia ihmettä,
jonka saapumiseen siirtolaiset voivat samastua.
Maailmankaikkeuden loputtomissa äärissä -
oli kerran planeetta nimeltä Krypton.
Hän on kotoisin oudolta Krypton-planeetalta.
Se on siirtolaisen tarina.
KIRJOITTAJA
Se kertoo ulkomaalaisesta henkilöstä,
joka näyttää vallitsevan kulttuurin asukilta,
mutta tietää olevansa ulkopuolinen.
Missä sinä olit? -Minäkö? Olin...
KIRJOITTAJA
Monet siirtolaiset yrittävät olla nuhteettomia kansalaisia,
sillä he eivät halua kansalaisuuttaan kyseenalaistettavan.
Se on teoriani Teräsmiehestä.
Hän yrittää olla nuhteeton kansalainen,
sillä hän ei halua kansalaisuuttaan kyseenalaistettavan.
SIEGELIN KOTIELOKUVAA
Siegel ja Shuster näkivät Teräsmiehen valtaavan popkulttuuria,
kun heidän uudet pomonsa rikastuivat.
DC:n pääjohtaja Harry Donenfeld julkaisi aluksi rohkeita aikakauslehtiä.
Hän vältti FBI:n epäsiveellisyyssyytökset -
ja yhdessä Jack Liebowitzin kanssa -
etsi laillisempaa yritystoimintaa -
napaten DC:n haltuunsa täydellisellä hetkellä.
Siegel ja Shuster halusivat enemmän osuudestaan DC:n menestykseen.
He neuvottelivat paremman viikkopalkan -
ja olivat aikansa korkeimmin palkattuja sarjakuvien tekijöitä.
DC sai pitää oikeudet hallussaan.
Sarjakuvia tehtiin epämääräisten sopimusten pohjalta.
YLÖS JA ILMAAN! SUPERMAN, INC:IN NOUSU
Sarjakuvien luojat eivät yleensä saaneet heille kuuluvaa tunnustusta -
eivätkä he saaneet tekijänoikeuspalkkioitakaan.
Innokkaana hyötymään supersankareiden kasvavasta suosiosta -
DC kehotti muita tekijöitä ehdottamaan seuraavia sankareita.
Mikä sinä olet? -Olen Batman.
Hahmon merkityksiin ja sisältöön liittyy paljon historiaa,
ja moni samastuu niihin syvällä tasolla -
ja monesta eri syystä.
Batman on aina ollut helposti lähestyttävä supersankari.
NÄYTTELIJÄ
Se, että hän on tavallinen mies, vetoaa moneen katsojaan.
Maailmanlaajuinen suosio houkuttaa -
monenikäisiä ja -taustaisia faneja, ja samalla se tuottaa -
omia ainutlaatuisia kuuluisuuksiaan.
Kiitos. Mukavaa päivää.
NYKYHETKI
Tutustuin Batmaniin taiteen kautta.
Monet tekijät tulevat alalle,
sillä he olivat nuorina faneja.
Synnyin Etelä-Koreassa.
Olimme sukumme ensimmäisiä, jotka muuttivat USA:han.
En osannut englantia.
Tunnistin Teräsmiehen Koreassa näkemistäni piirretyistä.
JOHTAVA LUOVA PÄÄLLIKKÖ
Sarjakuvat vetivät minua puoleensa.
Samastuin Batmaniin jo nuorena.
Noin yhdeksänvuotiaana lainasin kaiken kirjastosta -
ja syvennyin niihin seikkailuihin.
Ostin tämän lehtikioskilta 1970-luvun puolivälissä.
Luin tämän yhä uudestaan.
Teippasin tämän kokoon aina jonkinlaisella teipillä.
Jos piirtäjä teki upeaa jälkeä,
se teki maailmoista tai hahmoista -
elävän tuntuisia ja uskottavia.
Silloin tuntui kuin olisi sen sarjakuvan maailmassa.
Se helpotti paineita siitä,
että oli ulkopuolinen oudossa uudessa maassa.
Batman ilmestyi ensimmäisen kerran Detective Comicsin numerossa 27.
Tämä on Batmanin tuhannes näyttäytyminen.
Bob Kane ja Bill Finger esittelivät maailmalle -
omankädenoikeuden harjoittajan, joka muutti alan lopullisesti.
Loin Batmanin 19-vuotiaana.
Olen ollut samassa työpaikassa siitä asti.
Maailman tunnetuin hahmo, Batman,
jonka on piirtänyt sen luoja, eli minä.
CHRISILLE - PARHAIN TERVEISIN, BOB KANE
Bob, kerro varhaisimmat muistosi -
Batmanin luomisesta.
Siitä on kaksi tarinaa.
On myyttinen tarina, joka kehitellään sitä varten,
ja sitten on totuus.
Ne kaksi hämärtyvät 30 vuoden jälkeen.
BATMANIN TARINA KUKA HÄN ON JA MITEN HÄN SYNTYI!
Kun katsoo alkuajan tarinoita,
niissä lukee "tehnyt Bob Kane".
Mutta ne eivät välttämättä olleet hänen tekemiään.
Batmanin alkuperän ristiriitainen tarina -
alkaa 19-vuotiaasta Bob Kanesta, joka oli piirtäjä Bronxista.
Hän näki Siegelin ja Shusterin menestyvän Teräsmiehellä.
Hän päätti luoda oman supersankarinsa.
Olin taitava matkija, joten matkin Leonardoa.
Näin elokuvan Yölepakkomysteerio.
Myös Zorron merkki vaikutti työhöni.
Näin alkuperäisen version,
jossa oli Doug Fairbanks Senior. Olen niin vanha.
Yhdistin ne kaikki ja loin Batmanin.
Hän esitteli karkean luonnoksen ja nimen Batman.
Kustannustoimittaja sanoi: "Hauska, mutta mikä hänen tarinansa on?"
Bob ei tiennyt. "Hommaa kirjoittaja."
Bob Kane palkkasi haamukirjoittaja Bill Fingerin laajentamaan hahmoa.
Finger kirjoitti alkuperätarinan, joka syntyi urbaanin rikollisuuden pelosta.
Hän synkisti hahmoa pulp-lehtien ja saksalaisen elokuvan teemoilla.
He loivat nopeasti -
hämmästyttävän tarkan taustatarinan -
hänen toiveistaan, tarpeistaan, syistään ja motivaatioistaan.
Nuori Bruce Wayne näkee kauhean asian.
Miettikäähän sitä.
Hän näkee, kun hänen vanhempansa ammutaan.
Hän rukoilee vuoteensa yllä:
"Herra, anna minulle keinot.
Lupaan käydä sotaa koko loppuikäni."
Hän käy "sotaa" rikollisuutta vastaan.
Minusta tuntui aina, että hän halusi luoda yhä uudestaan -
hänen vanhempiensa kuolinyön.
Hän haluaa tuottaa tuskaa -
ja hänen omaa, hieman kyseenalaista oikeuttaan.
Batman näyttää hieman paholaiselta. Hänellä on sarvet, ja hän toimii öisin.
Hän käyttää pelkoa, ei niinkään uskoa eikä voimaa.
Hän on salamyhkäinen, ei mikään prameileva showmies.
Se toimi hyvin, sillä ne ovat vastakkaisia hahmoja.
Kuin mahdollisen idean kaksi napaa.
Batmanin suosio kasvoi,
ja Kane neuvotteli itselleen alalla harvinaisen sopimuksen.
Hän sai oikeudet, tekijänoikeuspalkkiot ja nimensä tarinoiden luojaksi.
Bill Finger oli jo kuollut, kun hän sai virallisen tunnustuksen...
BILL FINGER TEKI BATMANIA
...Batmanin toisena luojana ja samalla myös -
Jokerin hahmon -
ja muiden Gotham Cityyn liittyvien käsitteiden keksijänä.
BATMANIN JA ROBININ TARINA!
Pian Fingerin kuoltua Kane teki julkisen tunnustuksen.
Bill kirjoitti alkuvaiheen tarinat -
ja auttoi minua kehittelemään yli puolet tarinoiden konnista -
ja muista kekseliäistä hahmoista.
Suurin osa kunniasta kuuluu Bill Fingerille.
Batmanin yksinäinen sota rikollisuutta vastaan laajeni,
kun luova ryhmä -
esitteli ainutlaatuisen idean nuorien lukijoiden houkuttelemiseksi:
apurin hahmon.
Joku keksi, että koska lapset lukevat sarjakuvia,
he haluavat hahmon,
johon lapset voivat samastua ja jota he voivat ihailla.
Se hahmo oli Robin.
DC tunnetaan apureista.
On supersankari ja apuri.
Se oli käytäntö.
Robin oli ensimmäisiä, jos ei jopa ensimmäinen apuri,
josta lasten vaarantaminen sai alkunsa.
KIRJOITTAJA
Hän ottaa pojan apurikseen -
ja pukee tämän punaiseen ja vihreään.
Kuka on näkyvä kohde?
Poika punavihreässä asussa vai mies harmaanmustissaan?
Pidin hänen sarjakuvistaan nuorena.
Parivaljakko muutti sarjakuvien sävyä -
goottisesta synkkyydestä kohti leikkisää toimintaa.
DC:n hahmovalikoima laajeni,
mutta siitä puuttuivat naiset.
Mikä tarinasi on, neiti?
Tarina?
Aloitetaanpa nimestäsi.
Wonder Woman.
Justiinsa. Sukunimi "Woman", etunimi "Wonder", niinkö?
Kyllä.
Wonder Womanissa on hienoa se, että hän on monta asiaa.
Hän on oikeamielinen, haluaa oikeutta -
ja on kaikkien aikojen taitavin soturi.
NÄYTTELIJÄ
Hänessä on kipinä.
Hänen katseessaan on tulta.
Wonder Womanin kehittäjä William Moulton Marston -
oli radikaali hahmo, jolla oli monta elämää.
Testaamme nyt...
Psykologina hän kehitteli valheenpaljastuskonetta -
erilaisilla eriskummallisilla kokeilla.
Tri Marston ja tiede näyttävät, että blondit säikähtävät helpoiten.
Marston arvosteli sarjakuva-alaa kiivaasti.
Hän haastoi alan...
ÄLKÄÄ NAURAKO SARJAKUVILLE
..."supersankareiden karmean maskuliinisuuden" takia.
DC kutsui hänet luomaan naispuolisen hahmon.
Hän palkkasi piirtäjä H. G. Peterin luomaan hahmon tyylin.
Palaan aina Wonder Womanin alkuperäiseen piirrokseen,
missä hän oli kaunis, ystävällinen,
naisellinen ja hyvin vahva.
Hänessä oli tavallista naista,
minkä takia hän menestyi niin hyvin.
KUKA HÄN ON?
Hän on amatsoni. Hän liittyy Kreikan mytologiaan.
KIRJOITTAJA/PIIRTÄJÄ
Hänen kansansa on Afroditen ja Athenen jälkeläisiä.
Hän haastaa meidät pohtimaan kysymyksiä -
sukupuolesta ja seksistä -
sekä sodasta ja ristiriidoista.
Feminismin aatteet tekevät hänestä mielenkiintoisen.
WONDER WOMAN PRESIDENTIKSI
Marston tuki feministejä,
vaikka se näkyikin naisten tasa-arvon erikoisena tukemisena.
Wonder Womanin lasso pakottaa kertomaan totuuden.
Toistuvat kuvat herättävät mielikuvia seksuaalisista sitomisleikeistä.
Se ei ollut Marstonin päätavoite.
Hänen valintansa heijastivat -
naisten suffragettiliikettä ja symboloivat vapautusta.
Tarun mukaan Marston itse -
kirjoitti kaikki tarinat.
Mutta todellisuudessa hän oli naisten ympäröimä.
Hänellä oli avoin suhde vaimonsa ja toisen naisen kanssa,
ja hekin osallistuivat Wonder Womanin tarinoihin.
He tekivät töitä salaa -
valenimien ja muun avulla.
Heidän vaikutuksensa oli silti suuri.
He kaikki halusivat julkaista tarinan,
jossa nainen oli yhtä vahva kuin miehet -
ja oli silti täysi nainen.
Se vahvuus mahdollisti Wonder Womanin säilyvyyden.
Kertojat jatkoivat hänen tarinansa kehittelyä -
ja loivat hänen maailmaansa uusia hahmoja,
jotka heijastelivat nykyaikaisempaa lukijakuntaa.
NYKYHETKI
Ihailen Wonder Womania ja Diana Princeä.
KIRJOITTAJA/PIIRTÄJÄ
En voisi samastua täydelliseen naiseen -
enkä virheettömään symboliin.
Kun Wonder Woman ilmestyi, hän oli ensimmäinen lajissaan.
Hänen piti olla täydellinen ja hyvä kaikessa.
En nähnyt hahmon vivahteita aiemmin.
Halusin luoda Wonder Girlin -
vastineeksi Wonder Womanin maailmalle.
Halusin inhimillisemmän ja rennomman hahmon.
Näemme harvoin naishahmoja, joiden virheet näkyvät selvästi.
Sanon: "Hädin tuskin selviän päivästä.
Haluan jonkun muunkin pyristelevän."
Minulla on varhaisia luonnoksia -
hiusten ja kehon suhteen. Näen tv:ssä vanhempia naisia,
ja piirtelen aina jotakin.
Olen aina samastunut naishahmoihin -
tai halunnut olla sellaisten kaltainen,
joiden seksuaalisuus vahvistaa heitä,
eikä vie heiltä voimia.
Wonder Girliäni arvosteltiin alussa siitä, ettei hänellä ole housuja.
Ensinnäkin pidän siluetista.
En muuta sitä. Beyoncélla ei ole housuja.
Yarassa on jotakin, joka kytkeytyy naisten historiaan -
hieman edistyneemmällä tavalla.
Hän saa olla enemmän oma itsensä.
Se tuntuu minun mielestäni -
nykyaikaisemmalta kamppailulta kuin Dianalla.
Toisen maailmansodan aikana Wonder Woman -
symboloi sitkeitä, vahvoja naisia työn maailmassa.
PYSTYMME SIIHEN
Kutsu totuuteen, oikeuteen ja Amerikan elämäntapaan sai tukea.
Ala värväsi supersankarit -
tukemaan sotaa ja levittämään propagandaa,
mutta mukana oli rasismia.
LYÖ JAPSIA SOTAOBLIGAATIOILLA!
Sankarien piti olla isänmaallisia.
Se, että hahmojen täytyi puolustaa -
amerikkalaisia arvoja eikä vastustaa niitä...
KIRJOITTAJA
...muutti heidät täysin ja teki heistä vielä suositumpia.
Sarjakuvia tehtiin merimiehille,
jotka piti opettaa lukemaan -
ja tekemään työnsä.
Sarjakuvalehtien myynti nousi ennätyskorkealle 40-luvun alussa.
Niitä myytiin 25 miljoonaa kappaletta kuukaudessa.
Uudet sankarit ennustivat kulta-ajan alkua.
DC kokosi fanien suosikit yhteen ensimmäiseen ryhmään,
Justice Society of Americaan eli Oikeuden Yhteiskuntaan.
Sodan päätyttyä vihollisia ei ollut enää jäljellä.
RAUHA
Sodanjälkeinen alakulo valtasi DC:n.
Supersankarien suosio laski entisestään,
kun kiiltävä uusi esine valloitti olohuoneet.
Minun lapsenvahtini,
kuten muillakin ikäisilläni oli televisio.
Meillä oli The Mickey Mouse Club ja Howdy Doody,
mutta meillä oli myös Adventures of Superman.
Nopeampi kuin kiitävä luoti,
vahvempi kuin veturi,
kykenevä loikkaamaan kerrostaloon yhdellä hypyllä.
Katsokaa taivaalle!
Se on lintu! -Lentokone!
Se on Teräsmies!
DC vastasi television uhkaan ottamalla sen käyttöönsä.
Kuuden kauden ajan B-elokuvien tähti George Reeves -
puki ylleen viitan ja muuttui Teräsmieheksi.
Aina koulumatkalla -
juttelimme näkemistämme samoista tv-sarjoista.
Se antoi meille yhteisen kokemuksen.
Ystäväni ja minä katsoimme sarjan, jonka lopussa sanottiin:
"Teräsmies perustuu tekijänoikeuslailla suojattuun hahmoon,
joka ilmestyy Action Comicsissa ja Supermanissa."
Me kävelimme läheiseen lehtikioskiin,
ostimme ensimmäiset sarjakuvamme ja jatkoimme siitä.
KÄSIKIRJOITTAJA
Pyysitte tätä, ja tässä se nyt on.
Uusi virallinen Teräsmies-paita, jossa on virallinen logo.
Lapset hakivat kioskeista Teräsmiehensä,
ja kauhusarjakuvien räikeät kannet ja veriset kuvat -
herättivät huolta vanhemmissa.
Amerikassa pelättiin 50-luvulla ensinnäkin venäläisiä -
mutta myös marsilaisia.
Siellä pelättiin myös jättihämähäkkejä ja meduusoja.
Siellä pelättiin homoseksuaaleja ja beat-runoutta kirjoittavia merimiehiä.
HIRVIÖ KAMPUKSELLA
On vaikea nimetä asiaa, jota amerikkalaiset -
eivät pelänneet 50-luvulla.
MANTIS - LENTÄVÄ HIRVIÖ
Confidential File -sarja.
Eräs maan arvostetuimmista uutistoimittajista -
tuo teille raportin Amerikasta.
Tämä sarjakuvalehti kuvailee niin järkyttävää seksuaalista poikkeavuutta,
etten voi mainita televisiossa edes sen tieteellistä määritelmää.
Tällaista vastaan pitäisi olla laki.
Pinnan alla liikehti virtaus,
josta oli tulossa hyökyaalto.
Se oli ajatus siitä, että sarjakuvat olivat moraalittomia -
ja myös perussyy maailmansodan jälkeisellä ajalla -
lisääntyneeseen nuorten kurittomuuteen.
Useimmat sarjakuvat ovat tappajia. Ne tappavat aikaa ja mielikuvituksen -
ja tekevät väkivallasta ainoan säännön.
Vanhempien närkästys yltyi entisestään,
kun julkaistiin kirja Seduction of the Innocent,
jonka kirjoitti tri Fredric Wertham.
Hän sanoi sarjakuvia turmeltuneiksi...
SARJAKUVIEN MYRKKY
...ja uhkaksi Amerikan nuorille.
MITÄ VANHEMMAT EIVÄT TIEDÄ SARJAKUVISTA
Wertham yritti kovasti.
Hän etsi kuvan Bruce Waynestä ja Dick Graysonista -
ja sysäsi siihen valtavan määrän homoseksuaalisia sävyjä.
Tri Werthamin mielestä kaksi nuorukaista ei voinut millään -
asua ja kuntoilla yhdessä -
ja pukeutua tiukkoihin asuihin,
ellei heidän välillään ollut säpinää.
Hänen kirjansa väitti,
että Batman ja Wonder Woman rohkaisivat lukijoita homoseksuaalisuuteen.
Wonder Womanin kohdalla se ei ehkä osunutkaan harhaan.
Sarjakuvia poltettiin eri puolilla maata.
Lapset ilmiantoivat sisaruksiaan,
ja vanhemmat löysivät kätköjä,
joissa sarjakuvia oli piilotettu sängyn alle, autotalliin tai ullakolle.
Niitä oli noin 400 kappaletta...
Virallisen tutkimuksen -
ja hallituksen sääntelyn pelko sai DC:n ja muut kustantamot toimimaan.
Vuonna 1954 ne muodostivat Comics Code Authorityn,
joka toimi itsesensuurina suojellen niiden toimintaa.
Sarjakuvia ei voinut julkaista,
jos nimessä oli sanoja, kuten "kauhu" tai vaikka "rikos".
Kustantajien piti varmistaa, että hyvä voitti aina pahan.
TÄTÄ EI VOI NÄYTTÄÄ
Ei saanut mainita avioeroa -
eikä lainvalvojia saanut mainita kielteiseen sävyyn.
Naisia ei saanut esittää huomattavissa rooleissa.
Ei zombeja eikä kummituksia.
Se oli luovuuden kontrollia.
Tiukka sensuuri laimensi supersankaritarinat.
Kustantamoja kaatui,
kun tekijät kamppailivat työttöminä.
Säädökset ja sarjakuvien vainoaminen -
saivat niiden tekijät tuntemaan olonsa sorretuiksi.
Se ei ollut sarjakuville hyvää aikaa.
He eivät mainostaneet työtään.
Se ei ollut kunniallinen ammatti.
Vakuutusmyyjiltä näyttävät pukumiehet -
tekivät salaa sarjakuvia -
ja palasivat työpäivän jälkeen kotiin.
Se oli yksinäistä uurastusta.
Työtä tehtiin tuntikausia yksin,
ja mielessä pyöri outoja ajatuksia...
PIIRTÄJÄ
...koska mietimme ulkopuolista maailmaa,
johon emme kuuluneet.
Maailmamme oli kuviteltu maailma, jonka loimme paperille.
Olimme huolissamme.
Mitä sarjakuva-alalle tapahtuisi?
Mietimme kokouksissa, mitä tekisimme seuraavaksi.
KUSTANNUSTOIMITTAJA
Meidän piti keksiä jotain uutta.
Piirtäjien ja kirjoittajien mielikuvituksella ei ollut rajoja,
mutta kustannustoimittajilla -
oli paineita käsitteen muuttamisesta tuottavaksi.
Olin kustannustoimittaja ja vapaa kirjoittaja.
Se oli miehinen ala.
Oli vaikea ystävystyä heidän kanssaan,
sillä he miettivät, mitä ihmettä siellä teen.
KIRJOITTAJA
Piirtäjille oltiin todella ankaria,
sillä kustantajat halusivat hyviä tarinoita ja piirroksia -
ja huusivat meille, jos eivät saaneet haluamaansa.
Kustannustoimittaja on kuin armeijan kenraali.
Hän laatii suunnitelman, jotta vihollinen voitetaan.
Minun piti suunnitella,
miten päihitän lukijakunnan.
Minun piti saada heidät ostamaan lehtemme.
Menestystä tavoitellen -
Julius Schwartz päätti herättää henkiin unohtuneen supersankarin, Salaman,
valonnopeudella liikkuvan hahmon.
SALAMA
Nimeni on Barry Allen. Olen maailman nopein ihminen.
IHMISSALAMAN ARVOITUS!
Julie sanoi: "Tehdään taas supersankareita."
Minä ällistyin, enkä ollut kovin innoissani.
En pitänyt supersankareista.
Se oli aikamoinen tunnustus, mutta en pitänyt niiden tekemisestä.
En tiedä. Ne olivat liian prameita.
Vastahakoisuudestaan huolimatta Carmine Infantinon piirrosten tyyli -
ja mittasuhteiden käyttö sopivat tieteisteemaan.
Se upposi sukupolveen, joka oli kasvanut tiedelelujen parissa.
Julie toi hahmoihin tieteellistä näkökulmaa -
suihkumoottorien ja avaruuden aikakautena.
Hän kohdisti ideat lapsiin,
jotka halusivat olla astronautteja ja tieteilijöitä.
The Flash ja Flash Facts olivat Julie Schwartzin ansiota.
LUOVA JOHTAJA
Hän välitti tieteen osuudesta tarinoissa.
Se upposi minuun.
Opin tieteestä mieluummin sarjakuvista -
kuin koulun tunneilla.
Salaman toinen minä,
poliisin tutkija Barry Allen, oli vaatimattomampi -
kuin DC:n kolmella myyttisellä sankarilla.
Teräsmies oli Teräsmies, muukalainen eri planeetalta.
Emme voineet olla Teräsmies.
VASTAAVA TUOTTAJA
Batman oli upporikas kaveri, jolla oli paljon välineitä.
Salama muistutti tavallisia ihmisiä.
Hän oli tavallinen mies,
johon salama iski.
Muistan ajatelleeni lapsena:
"Salama voisi iskeä minuunkin.
Minusta voisi tulla supersankari."
The Flash ei kertonut -
vain nopeasta kaverista, vaan miehestä, joka matkusti ajassa...
KIRJOITTAJA
...ja eri ulottuvuuksissa ja rinnakkaistodellisuuksissa.
Salaman tarina ulottui eri aika-avaruuksiin.
Vuosi 1961 oli suurta luovuuden aikaa.
Julius Schwartz toi sarjakuviin mullistavan ajatuksen -
rinnakkaistodellisuuksien olemassaolosta.
Se mahdollisti eri versiot -
samoista hahmoista yhdessä.
Siitä versoi multiversumi,
joka määritteli supersankaritarinoita vuosien ajan.
Nyt rinnakkaistodellisuuksista puhutaan kaikkialla.
Niistä ei puhuttu silloin.
Ja varsinkin lapselle sellaiset ideat -
olivat suurenmoisia.
Kuin joku olisi tunkenut korvaan dynamiittia -
ja räjäyttänyt pään hajalle.
Idea siitä, ettemme ole yksin.
Elämme tässä todellisuudessa, mutta niitä on rajaton määrä -
periaatteessa rinnakkain.
Vaihtoehtoisissa todellisuuksissa -
meillä on hahmojen ikonisia versioita,
mutta he saattavat olla konnia -
tai vaikka perheellisiä.
Se laajentaa mahdollisuuksia kertoa erilaisia tarinoita -
ja säilyttää samalla hahmojen ydinolemus.
VIHREÄ LYHTY
DC valitsi käyttämättömiä hahmoja -
nopeassa uudistumisvaiheessa.
Siitä alkoi alalla melkoisen hyvä kausi,
jota määrittelivät huikeat piirrokset ja huomiota herättävät kansikuvat.
Monet niistä teki piirtäjä Joe Kubert,
puolalainen siirtolainen, joka venytti visuaalisen kerronnan rajoja.
Kerronta kuulostaa helpolta, mutta se on erittäin vaikeaa.
PIIRTÄJÄ
Se on todella vaikeaa.
Vaikka isäni olisi piirtänyt tikulla, tapahtumat näkyivät selvästi.
Hän oli lapsuudessani ihminen,
joka ei sietänyt temppuilua.
Se oli vähän kuin olisi kasvanut Kersantti Rockin luona.
Joe Kubertin karkea piirrosjälki -
toi eloa ja tunnetta DC:n sotasarjakuviin.
Niiden realismi vetosi niihin,
joita supersankarit eivät kiehtoneet.
Maailmansotiin sijoittuvat tarinat -
menestyivät Kersantti Rockin myötä.
Hän oli John Waynen tapainen järkkymätön hahmo...
ANSAITSEEKO MURHASTA MITALIN?
...joka edusti sodan ja sotilaan ristiriitojen moraalista puolta.
Lopulta jokainen sotasarjakuva päättyi tekstiin,
jossa luki "Ei enää sotia".
Ne eivät olleet enää tarinoita sodan uljuudesta...
KIRJOITTAJA
...vaan sotatarinoita sodan traagisuudesta.
Isäni tyyli oli impressionistista.
Hän sai vangittua hahmojen tunteet -
ja tuntemukset taitavasti.
Piirros täytyy ikään kuin tuntea,
mikä ei ole helppoa.
Yritän syventyä tarinaan aina täysin.
PIIRTÄJÄ
Opin jo alussa, että tässä oli kyse juuri siitä.
Ne eivät ole vain kauniita kuvia.
On toki hienoa tehdä niitä,
mutta koko alan ytimessä on tarinan kertominen.
Olemme kommunikoijia ja tarinankertojia.
Sarjakuva on ainutlaatuinen taidemuoto.
Siinä on intiimiyttä, jota ei löydy -
elokuvista, televisiosta ja muusta.
Sarjakuvissa tarinan seuraamisen tahti määritellään itse.
Sarjakuvat mahdollistavat -
sellaisen läheisyyden.
Se selittää fanien innokkuuden -
ja henkilökohtaisen asenteen, sillä se on henkilökohtaista.
Heillä on oma suhde näihin tarinoihin.
Kiintymyksen niihin voi siten ymmärtää.
Silloin 50- ja 60-luvuilla -
rakkaus ja halu toivat tyttöjä -
suosittujen romanssien pariin.
Ne oli kauniisti piirretty, ja tarinoihin oli helppo samastua.
MENETIN HÄNET, KOSKA PELKÄSIN RAKASTAA!
Kenen sydän ei ole särkynyt?
Kuka ei ole jäänyt joskus vaille vastarakkautta?
HE SOITTAVAT HÄÄMARSSIA, MUTTA EN VOI MENNÄ TUONNE...
Tony Abruzzo oli taitava piirtäjä,
jonka halusin meille töihin,
sillä hän piirsi kauniita, herkkiä hahmoja.
Vuonna 1962 DC:n piirtäjä Tony Abruzzo -
piirsi hukkuvan tytön Secret Heartsin numeroon 83.
Vuotta myöhemmin newyorkilainen taiteilija -
Roy Lichtenstein teki siitä piirroksesta -
yhden tunnetuimmista töistään.
Selasin sarjakuvia ja etsin aiheita,
joita voisin käyttää maalauksessa...
POPTAITEILIJA
...sekä visuaalisesti että tekstin kannalta,
jonka harvoin keksin itse.
En ehkä kykenisi keksimään sellaista itse.
Tiedän, että töideni väitetään näyttävän -
pelkiltä kopioilta,
ja kyllähän ne niiltä näyttävätkin.
The Drowning Woman oli suora kopio Secret Hearts -sarjakuvalehdestä.
Ensin se imartelee, sitten tulee hyväksikäytetty olo.
Kukaan ei tulkinnut sitä varkaudeksi,
joten se oli hänen työnsä.
36 miljoonaa tarjottu...
CHRISTIE'SIN HUUTOKAUPPA
...37 miljoonaa, 38 miljoonaa.
Tarjottu 38 miljoonaa dollaria.
Hän käytti sellaisten piirtäjien kuvia,
jotka tienasivat 15 taalaa sivulta,
ja suurensi ne seinälle.
Se oli vaikea pala monelle piirtäjälle.
Olipa kyse minkälaisesta taiteesta hyvänsä,
amerikkalaiset jahtasivat muotisuuntausta toisensa perään -
entistä ripeämpää tahtia.
Koko 60-luvun ajan vastakulttuuri sai popkulttuurin kuvastamaan aikaa.
Siinä nähtiin, että DC ei ollut ajan hermolla.
Samaan aikaan alalle ilmestyi kehittyvä kilpailija, Marvel.
Sen päätoimittaja Stan Lee varmisti, että hänen sankarinsa -
vaikuttivat nykyaikaisilta.
Siitä syntyi jatkuva kilpailu.
Vuosia sitten lukijoita kiinnosti tavallinen fantasia -
ja konnat olivat mielipuolia, jotka hamusivat valtaa.
Mutta nyt lukijoita kiinnostavat oikeat ongelmat,
ja nykypäivän konnat ovat ihmisiä,
jotka voivat aiheuttaa rotumellakoita tai ongelmia -
eri ryhmien välille.
Marvel alkoi menestyä. Oli muutoksen aika.
Heidän supersankarinsa olivat omalaatuisia.
Ja hieman erikoisia.
He olivat outoja eivätkä alussa edes kovin sankarillisia.
He tappelivat ja kinastelivat keskenään.
He olivat pikkumaisia, vilustuivat -
ja kadehtivat toisiaan.
Me kaikki voisimme olla sellaisia.
Marvel keskittyi olemaan ikkunan ulkopuolella oleva maailma.
Tarinat sijoittuivat New York Cityyn.
DC määritteli supersankarien tyypilliset piirteet,
ja Marvel sai nimeä niiden määritelmien rikkojana.
He eivät olisi pystyneet siihen, ellei DC olisi ensin sanonut:
"Supersankari näyttää tältä ja tekee tätä."
DC seurasi Marvelia ja totesi: "Tuo on ohimenevä muoti."
He katsoivat Marvelin sarjakuvia: "Piirrosjälki on kehnoa.
Kaipa tuollainen menee kaupaksi."
DC ei tainnut ymmärtää tilannetta.
He eivät oikein tajunneet,
mitä Marvel teki paljon paremmin.
Se oli ollut alan johtava kustantamo.
Marvelin tuotanto alkoi menestyä, DC:n tuotanto ei.
Sen ajan Teräsmies, Batman ja Wonder Woman olivat keskinkertaisia.
Sankareista oli tullut hilpeitä auktoriteettihahmoja -
ja vanhempien kaltaisia.
Alkuperäinen omankädenoikeuden harjoittaja,
joka kylvi pelkoa rikollisten sydämeen,
Batman oli 50- ja 60-luvulla -
värikäs, lapsellinen fantasiamaailma.
Kiinnostus ja myynti romahtivat.
Hahmolle suotiin kuitenkin jatkoa,
kun DC luovutti oikeudet tv-sarjaan.
Kun Batman -sarja alkoi -
kylmänä talvi-iltana tammikuussa vuonna 1966,
olin 14,5-vuotias ja innokas sarjakuvafani.
Kukaan ei odottanut sitä sarjaa -
yhtä innokkaasti kuin minä.
Muista katsoa molempiin suuntiin, Robin.
Sellaista ei ollut tv:ssä nähty,
ja sarja oli huolella tehty.
Sen ulkoasu ja tyyli olivat tarkkaan harkittuja.
Näytteleminen vastasi sarjan tyyliä.
Siirry kauemmas, Robin.
Pidin sitä vakavahenkisenä sarjana.
En tajunnut sen hauskuutta.
Minusta se ei ollut koominen.
Se oli hieno tutustuminen Batmanin maailmaan.
Pyhät ihmishelmet, Batman.
Korjaus, Robin. Helmiä saadaan ostereista.
Tulit ulos tuosta simpukasta.
Noin 20 minuutin päästä se iski. Pow!
Zap!
Whamm!
Voi jukra. Tämähän on komedia.
He vitsailevat Batmanilla.
Koko maailma nauroi Batmanille.
Se harmitti minua kovasti.
Batmanin vastaava tuottaja William Dozier -
ei ollut lukenut Batman -sarjakuvia ennen sarjan tekoa.
Halusimme tehdä siitä niin vanhanaikaisen...
VASTAAVA TUOTTAJA
...niin vakavamielisen, kliseisen -
ja liioitellun,
mutta samalla tietyllä tavalla tyylikkään,
että se olisi hauska.
Se olisi niin korni ja huono, että se olisi hauska.
Voihan vieteriukko!
Television värikäs, iloinen Batman oli monelle viihdykettä,
ja sehän on sitä.
Me kaikki tarvitsemme viihdettä, johon paeta -
todellisen maailman tapahtumia.
Se oli aivan naurettava sarja,
josta tehtiin värikäs ja liioitteleva -
ja hieman kumouksellinenkin.
Kukkaisväki pitää meitä makeina ja aika vetävinä.
Sitä eivät ehkä ymmärrä kirjallisemmin ajattelevat,
mutta he tekevät voitavansa -
parantaakseen murheita rakkaudella ja kukilla.
Seikkailut ja Batmanin varusteet vetosivat lapsiin.
AUTON JÄLJITIN
Aikuiset nauttivat huumorista ja seksuaalisesta sävystä.
Haluatko tulla maistamaan maitoa ja piparia?
Mies ei jaksa pelkällä rikollisten nujertamisella.
Vaikka sarja herätti innostusta hetken aikaa,
siitä tuli oman itsensä parodia,
ja katsojamäärä romahti.
Tv-yhtiö peruutti vitsailevan kohelluksen -
kolmen esityskauden jälkeen.
Kukaan ei ymmärtänyt sarjan esittelemää ideaa -
kuin vasta vuosikymmenien päästä. Jokainen Batman-versio -
voisi edustaa eri tyyliä.
Kun katsoo vuoden 1966 Batmania,
se on täysin toisenlainen kuin nykyään.
Oli aina hetkiä, jolloin luovat tekijät -
halusivat tehdä jotain erilaista.
Noin, tuo on hyvä.
Halusin tehdä tarinan, jossa Batmanin hahmolla on kaari.
OHJAAJA
Halusin vajavaisen Batmanin.
Halusin häneen tyyliä, jota ei ollut oikeastaan tehty.
Nojasimme tarinan rikosdraamalliseen puoleen -
ja teimme hänestä maailman parhaan etsivän.
Ensimmäisinä kuvauspäivinä -
me mietimme Batmanin ääntä -
ja muiden suhtautumista häneen.
Poliisin toimintaa.
Miten naamioitunut viittamies saapuu rikospaikalle?
Miten siihen saadaan aitoutta?
Kohtauksen kuvaaminen oli todella haastavaa,
ja se määritteli koko elokuvan sävyn.
Älä pakota satuttamaan.
Pidä varasi.
Tunnetko maineeni?
Batman-elokuvissa saa tehdä tiettyjä asioita.
Pitää nipistää itseään.
"Teemme autosta oman versiomme."
Pidin vuoden 1966 Batmanista ja Adam Westistä.
Sarjassa näkyvä Futura-auto -
oli mielestäni kaikkien aikojen upein auto lieskoineen.
Halusin mukaan muskeliauton.
Halusin siitä aidon.
Elokuvan vahvuus on se, että siinä on...
NÄYTTELIJÄ
...suuria hetkiä ja samalla realistisuutta.
Hän haluaa tehdä siitä aitoa ja tunteiden motivoimaa.
Tarina on psykologinen.
Hän yrittää käsitellä asioita, joita hänelle tapahtui lapsena.
Hän yrittää saada tolkkua elämästään.
Ja sitähän elokuvanteko on.
Yritämme kertoa tarinoita,
sillä silloin maailmaan luodaan järjestystä ja selkeyttä.
Vuonna 1968 Amerikka oli sekaisin.
Yhteiskuntaa riivasivat Vietnamin sota,
levottomuudet ja sosiaalinen epäoikeudenmukaisuus.
DC:n hahmot olivat hukassa.
Niitä uhkasi oma vaara: painuminen unholaan.
BATMAN KUOLEE!
Rahaa ansaitaan tekijänoikeuksilla ja oheistuotteilla.
Sarjakuvat eivät tuo tuloja. Tuotto tulee vasta oheistuotteista.
DC ansaitsi 75 miljoonaa dollaria Bat-kuumeen tuotteilla.
Se oli silloin valtava summa,
joka herätti taitavan pääjohtajan Jack Liebowitzin huomion.
Vuonna 1969 yrityskaappaus uhkasi DC:tä -
sen tekijänoikeuksien takia, ei sarjakuvien vuoksi.
Tulossa oli aivan uudenlainen aika.
Ihmiset olivat peloissaan.
He eivät tienneet, miten heidän työpaikkansa kävisi.
Liebowitz pakotti ulos useita DC:n legendoja,
myös Batmanin toisen luojan Bill Fingerin, joka kuoli varattomana vuonna 1974.
Jerry Siegel ja Joe Shuster eivät jatkaneet yhtiössä.
Useat riitaisat haasteet Teräsmiehen oikeuksista -
pilasivat suhteen.
Perheenomainen ilmapiiri väistyi yhtiömäisyyden myötä.
Supersankareiden valta siirtyi uudelle johtoportaalle -
Warner Communicationsilla.
He ostivat DC Comicsin yksinkertaisesta syystä.
He halusivat oikeudet Teräsmieheen.
Heistä se oli ainoa sarjakuvahahmo,
joka voi kantaa hittielokuvaa -
ja sen oheistuotteita.
Sitä pitää tarkastella sen ajan näkökulmasta,
jotta siinä on järkeä.
Kukaan ei ymmärtänyt hahmojen arvoa -
eikä pitänyt niitä erityisinä.
He väheksyivät usein hahmojen luojia,
eivätkä arvostaneet heitä.
DC Comicsin aika oli päättymässä,
ja sen maailman kohtalo oli vaakalaudalla.
Jos Amerikka sai ihmisen Kuuhun,
miten vaikea olisi tehdä supersankareista taas ajankohtaisia?
Se tehtävä vaati avuksi -
fanit.
Tekstitys: Kati Karvonen