Hva står S-en for?
Det er ikke en S.
I min verden betyr det "håp".
Som symbol kan jeg være uforgjengelig. Jeg kan være evig.
Jeg er villig til å kjempe for dem som ikke kan kjempe for seg selv.
Jeg kan fly!
Hvordan kan jeg puste under vann,
men du kan fortsatt drikke meg under bordet?
Det er min superkraft.
Jeg er en superhelt!
Denne byen fortjener en bedre klasse forbrytere.
Vent til de blir kjent med meg.
DC er for meg superheltenes store proscenium.
Alle forteller forskjellige historier om hva man gjør med store evner,
og hvordan man hjelper menneskeheten å bli bedre.
Hei, gutter.
De er så flerdimensjonale,
og menneskeligheten er det folk virkelig reagerer på.
Det handler om å redde verden.
Det handler om å overbevise verden om at det finnes en bedre måte.
De er overmenneskelige, men også menneskelige og ekte.
I over 85 år har DC vært hjemmet
til et univers av karakterer og tusenvis av historier.
Men de virkelige folkene som puster liv i disse gudene, menneskene og monstrene,
er langt mindre kjent.
Bak kulissene gjør disse kreative sinnene
sin tilstedeværelse kjent gjennom ord og bilder.
Når du leser en godt laget tegneserie,
leser du en menneskehånds bevegelser over en side.
Det finnes ingen mindre form for historiefortelling
enn en tegneserie med fire eller fem ruter,
der du må fortelle en begynnelse, en hoveddel og en slutt.
Tegneserier har alltid gjenspeilt menneskers opplevelse av livet.
De avslører fantasiene våre, vekker følelsene våre
og konfrontere demonene våre.
Det er historier om håp. Det er historier om forløsning.
Det er de samme temaene som har ligget til grunn for folkeeventyrene våre
siden tidenes begynnelse.
Folk kan se tilbake og si:
"Du snakker om tegneserier. Tegneserier er for barn.
"De tankene er for barn." Er de det?
Superhelter er ønskeoppfyllelse,
en generasjon med talent, fremstilte dydsmønstre
som viser USAs drømmer og frykt.
Disse temaene utløste et verdensomspennende kulturfenomen.
Dette er historien om skaperne bak DCs legender.
NÅTID
DCs opprinnelse begynner med en helteskikkelse
hvis virkelige eventyr virker som fiksjon.
Major Malcolm Wheeler-Nicholson, en kavalerioffiser i første verdenskrig,
kjempet på Filippinene, jaget banditter gjennom Mexico
og kjempet mot bolsjevikene i Sibir.
Som forfatter gjorde majoren bedriftene sine til fortellinger
for ukebladene.
I 1935 startet han eget firma.
På tre korte år forvandlet han tegneseriebransjen,
ikke ved å trykke gamle avistegneserier på nytt,
men ved å publisere nye, helt originale historier.
NEW FUN DET STORE TEGNESERIEBLADET
Dette firmaet skulle til slutt bli DC Comics.
Men til tross for at han var visjonær, strevde majoren som forretningsmann.
For å gjøre en lang og svært komplisert historie kort...
MICHAEL USLAN FILMPRODUSENT
...ble majoren presset ut,
og firmaet ble overtatt
akkurat da Superman
var i ferd med å komme ut. Nok sagt.
Hvem er du?
Han er en som alltid prøver å gjøre det rette.
HENRY CAVILL SKUESPILLER
Det er hans oppriktige hensikt.
Selv om han ikke oppnår det han vil,
gjør han sitt beste for å gjøre det godt igjen.
Det er så mye som ikke har blitt fortalt eller sagt om ham ennå.
Supermans opprinnelse
begynner med forfatteren Jerry Siegel og kunstneren Joe Shuster,
to jødiske tenåringer som overlevde den store depresjonen
ved å drømme om en bedre morgendag.
Både Joe Shuster og jeg elsket science fiction...
1933 JERRY SIEGELS STEMME
...på 1930-tallet.
Jeg var ganske forsagt og mild.
Det var pene jenter rundt meg som ikke la merke til meg.
Jeg tenkte: "Tenk om jeg var mektig
"og disse jentene ikke visste at denne kløna her
"egentlig er helt spesiell?"
Som ung ble jeg hundset med av...
JOE SHUSTERS STEMME
Jeg var veldig liten, og jeg ble alltid hundset med
av mobbere og så videre.
Mens de gikk på videregående...
SUPERMANS REGIME
...samarbeidet de to om prøver til en avisstripe.
Etter flere tilnærminger dukket det opp en forkjemper for de undertrykte,
en supermann som gjemte seg bak den hemmelige identiteten
til den milde journalisten Clark Kent.
Han var absolutt Siegel,
for han lignet ham fysisk.
Kent er den jødiske intellektuelle.
GRANT MORRISON FORFATTER
Han er journalist og leser, en bokstavens mann,
og Superman er handlingens mann.
Joe vekket fascinasjonen for kroppsbygging,
for sirkusartistene, de sterke mennene,
og skapte ikonografien til det som skulle bli superheltdrakten.
Men de hadde ikke klart å selge den noe sted.
Kreativitet krever mot.
De store kreative verkene i ethvert medium mangler presedens.
PAUL LEVITZ FORLEGGER
Etter seks utrettelige år ga motet deres resultater.
DC trengte en historie for å forankre en ny antologiserie
kalt Action Comics.
Første gang vi ser Superman, løfter han en bil over hodet.
Det er umulig å tenke slik i dag.
MARK WAID FORFATTER
Men da hadde ingen sett noe lignende.
Etterspørselen etter karakteren var høy nok
til at de utga flere bøker...
MIKE CECCHINI REDAKTØR, DEN OF GEEK
...og de måtte holde tritt med arbeidsmengden
og ansatte andre tegnere for å holde ting gående.
Den originale ideen fra Siegel og Shuster
satte gullstandarden for superheltkarakterer,
ga støtet til en bransje
og inspirerte grenseløs kreativitet i fremtidige generasjoner.
Alle disse synspunktene smelter sammen
til denne ene over-historien.
J.M. DEMATTEIS FORFATTER
Likevel må alle de individuelle historiene...
...gjenspeile enkeltpersonene.
NÅTID
Jeg ble bedt om å være forfatter, ikke bare for Superman...
PHILLIP K. JOHNSON FORFATTER
...men for Action Comics, Legacy Superman- serien.
Når jeg skriver, er Superman far.
Det er et grunnprinsipp i historiene
jeg har fortalt så langt.
Men han er også personifiseringen av håp,
medfølelse, ydmykhet og rettferdighet,
og ikke bare for jorden, ikke bare for Metropolis,
men for universet.
Jeg forstår hvor mye Superman betyr for folk
fordi han betydde det for meg også.
Jeg ønsket alltid å være en tøffing.
Jeg var veldig liten for alderen og var ofte syk.
Jeg ble mobbet en del.
Og jeg fantaserte om å være denne tøffingen
som beskyttet alle.
Superman vekket denne fantasien i meg,
og den ble veldig viktig for meg.
Jeg tror Superman betyr mer nå enn han noen gang har gjort,
delvis fordi han er den levende motsetningen
til tanken om at absolutt makt forderver.
Og vi må tro at noen kan utøve makt
uten å bli ødelagt av det.
NR. 2 SUPERMAN 64 SIDER I FARGER!
Jeg tror Superman-fans har et veldig spesielt verdensbilde.
De pleier å være optimister.
De har en tendens til å tenke at makt bør brukes på en bestemt måte.
Se! Oppe på himmelen! En fugl, et fly! Det er Superman!
Det var ikke før radioprogrammet som begynte i 1940,
der Superman som popkulturfenomen
virkelig grep tak i den kollektive underbevissthet.
Radio ga Superman evnen til å fly.
Kinolerretet løftet ham opp fra sidene og inn i den virkelige verden.
Skuespiller Kirk Alyn ble den første Stålmannen.
En serie animerte kortfilmer etablerte arven hans
i strålende Technicolor.
Det er noe utrolig magisk med skaperne...
PATTY JENKINS FILMREGISSØR
...av disse karakterene som har tatt av.
Den treffer virkelig spikeren på hodet,
og den bare fortsetter og fortsetter.
Nye ting bygges på den på en så fascinerende måte.
For Siegel og Shuster var den amerikanske drømmen oppfylt.
SKAPERNE AV SUPERMAN NÅ PÅ SKJERMEN VÅR
Deres outsider-usikkerhet inspirerte et moderne vidunder,
hvis ankomst føltes relevant for en nasjon av innvandrere.
Langt ute i det endeløse universet
var det en gang en planet kjent som Krypton.
Han forteller at han kommer fra denne merkelige planeten Krypton.
Det er egentlig en ren innvandrerhistorie.
JOHN RIDLE FORFATTER
Den handler om en som kommer fra et annet land,
som egentlig ser ut som flertallet,
men vet at han er en outsider.
-Hvor har du vært? -Jeg? Jeg...
GENE LUEN YANG FORFATTER, SUPERMAN SLÅR KLANEN
Mange innvandrere prøver å være de perfekte borgerne
fordi de ikke vil at noen skal tvile på statsborgerskapet deres.
Det er min teori om Superman også.
Superman prøver å være den perfekte borgeren
fordi han ikke vil at noen skal tvile på hans statsborgerskap.
SIEGELS HJEMMEFILER FRA 1940
Siegel og Shuster så Superman dominere popkulturen,
mens deres nye sjefer ble rike.
DC-direktør Harry Donenfeld startet karrieren med pikante blader.
Etter at han unngikk FBI-anklager om utukt,
søkte Harry og revisor Jack Liebowitz
en mer legitim virksomhet,
og tok kontroll over DC i det perfekte øyeblikket.
Siegel og Shuster mente de fortjente mer for å ha gjort DC til en suksess.
De forhandlet frem en bedre ukelønn
og ble de best betalte tegneserieskaperne på den tiden,
men DC beholdt eierskapet.
Tegneserier var generelt bygget på tvilsomme avtaler.
OPP, OPP OG AV STED! SUPERMANS VEI TIL SUKSESS
Det var ikke vanlig at skapere fikk anerkjennelsen de fortjente,
og det var absolutt ikke vanlig at de fikk royalties.
Ivrige etter å utnytte superheltenes økende popularitet,
oppfordret DC andre skapere til å presentere ideer for neste superhelt.
-Hva er du? -Jeg er Batman.
Det er så mye historie i ikonografien
og så mange tilknyttet på et så dypt nivå
og av så mange grunner.
Batman har alltid vært en ganske tilgjengelig superhelt.
ROBERT PATTINSON SKUESPILLER
Det at han bare er en fyr, appellerer til mange.
Den globale appellen tiltrekker seg fans
i alle aldre og bakgrunner, og ved å gjøre det
skaper det unike kjendiser.
Takk skal du ha. Ha en fin dag.
NÅTID
Jeg kom inn i Batman via kunsten.
Mange av skaperne kommer inn i bransjen
fordi de var fans som barn.
Jeg ble født i Sør-Korea.
Vi var de første i min familie som flyttet til USA.
Jeg snakket ikke engelsk.
Men jeg kjente igjen Superman fra tegneseriene jeg så i Korea.
JIM LEE KREATIV LEDER
Jeg ble bare tiltrukket av tegneserier.
Batman gjorde inntrykk i veldig tidlig alder.
Da jeg var åtte eller ni, lånte jeg bøker på biblioteket
og ble fascinert av disse eventyrene.
Jeg kjøpte dette fra aviskiosken, så trolig 1970-1975.
Og så leste jeg det selvsagt om og om igjen.
Jeg brukte både maskeringstape og vanlig tape til å holde det sammen.
Hvis kunstneren gjorde en god jobb,
fikk det verdenene eller karakterene
til å føles så naturtro og så oppslukende.
Så når du åpnet en tegneserie, følte du at du var i den verdenen.
På mange måter lettet det presset
av å være en outsider i et nytt land.
Batman dukket først opp i Detective Comics nr. 27.
Her er Batman for tusende gang.
Bob Kane og Bill Finger presenterte
denne maskerte borgerverneren og forandret spillet for alltid.
Jeg var 19 da jeg skapte Batman,
og jeg har vært i det samme selskapet siden.
Verdens største karakter, Batman,
som laget av skaperen, lille meg.
TIL CHRIS - HILSEN BOB KANE 1976
Bob, fortell om ditt tidligste minne
av å skape Batman.
Det er to historier.
Det er en mytisk historie du på en måte skaper og dikter opp,
og så er det sannheten.
Og myten og sannheten blir tåkete etter 30 år.
LEGENDEN OM BATMAN - AV BOB KANE HVEM HAN ER OG HVORDAN HAN BLE TIL!
Hvis du ser på de tidligste Batman-historiene,
står det "av Bob Kane" på alle sammen.
Problemet var at disse historiene ikke nødvendigvis var av Bob Kane.
Den kontroversielle opprinnelseshistorien til Batman
begynner da Bob Kane, en 19 år gammel tegneserieskaper fra Bronx,
så Siegel og Shuster tjene gode penger på Superman.
Han tok sjansen på å skape sin egen superhelt.
Jeg var en stor etteraper. Så jeg kopierer Leonardo.
Jeg så en film som het The Bat.
Jeg ble også påvirket av The Mark of Zorro.
Og jeg så originalversjonen
med Doug Fairbanks senior, så gammel er jeg.
Jeg kombinerte alt sammen og skapte Batman.
Og han kommer inn med en liten grov skisse og navnet Batman.
Og redaktøren sier: "Søtt, Bob, men hva er historien hans?"
Bob sa: "Jeg vet ikke. Kanskje du burde få tak i en forfatter."
Bob Kane hyret inn en ghostwriter, Bill Finger, til å utvikle karakteren.
Finger skrev en opprinnelseshistorie som kom av frykt for urban kriminalitet.
Han formørket til og med Kanes design for å ligne smusslitteratur og tysk kino.
Og på kort tid skaper de
en utrolig spesifikk fortelling og bakgrunnshistorie,
hans ønsker, hans behov, hvorfor han slåss, hva han raser mot.
Unge Bruce Wayne ser det mest forferdelige.
Tenk på det,
å se foreldrene dine bli skutt foran deg, og så senere
kneler han ved sengen og ber:
"Vær så snill, Herre, gi meg verktøyene.
"Jeg lover å kjempe resten av livet."
Han bruker ordet "kjempe" mot kriminalitet.
Jeg har alltid fått inntrykk av at han bare vil fortsette å gjenskape
kvelden da foreldrene døde.
Han vil bare påføre smerte, påtvinge
sin form for rettferdighet, som er en tvilsom rettferdighet.
Batman er en litt satanisk figur. Han har horn. Han opererer om natten.
Han er avhengig av frykt i stedet for tillit eller styrke.
Han er avhengig av list i stedet for storslagne oppvisninger.
Det fungerte så bra fordi dette er to motsatte karakterer.
Det er som å finne de to polene av en potensiell idé.
Etter hvert som Batmans popularitet økte over tid,
reforhandlet Kane en kontrakt som ga ham noe sjeldent i bransjen:
rettigheter, royalties og anerkjennelse som eneste skaper.
Bill Finger var for lengst borte da han offisielt ble anerkjent...
BILL FINGER BIDRO TIL BATMAN
...som medskaper av Batman, og ikke bare Batman,
men Joker og alle disse konseptene
vi assosierer med Gotham City.
DEN SANNE HISTORIEN OM BATMAN OG ROBIN!
Rett etter Fingers død kom Kane med en sjelden offentlig innrømmelse.
Bill skrev ikke bare de tidlige historiene,
men han hjalp meg med å innovere og skape mer enn halvparten av skurkene
og alle de nyskapende karakterene i The Batman.
Bill Finger skal ha æren for mesteparten av det.
Batmans ensomme krig mot kriminalitet
vokste da skaperteamet
innførte et unikt konsept for å tiltrekke seg unge lesere:
makkeren.
Noen fikk den strålende ideen at siden barn leste tegneserier,
ville de ønske en karakter
som de kunne identifisere seg med og leve seg inn i.
Og dette var Robin.
DC er så berømte for makkere.
Du har en superhelt, og de har en makker.
Det var en selvfølge.
Robin er en av de første, om ikke den første,
som utsetter barn for fare.
TONY ISABELLA FORFATTER
Han tar denne unge gutten som makker
og kler ham i rødt og grønt.
Hvem vil tiltrekke seg skuddene?
Gutten i rødt og grønt eller fyren i den gråsvarte dressen?
Men i oppveksten elsket jeg tegneseriene hans.
Duoens dynamikk endret tonen
fra et gotisk noir til en mer overlegen lek.
DC fikk flere karakterer,
men manglet et kvinnelig preg.
Hva er historien din?
Historie?
La oss begynne med navnet ditt.
Wonder Woman.
Så etternavnet er "Woman" og fornavnet er "Wonder"?
Riktig.
Det fine med Wonder Woman er at hun er så mange ting.
Hun er veldig rettferdig. Rettferdighet er det viktigste for henne.
Hun er den største krigeren noensinne.
GAL GADOT SKUESPILLER
Hun har en gnist i seg.
Hun har en glød i øynene.
Skaperen av Wonder Woman, William Moulton Marston,
var en radikal skikkelse som levde mange liv.
Vi skal nå teste...
Som psykolog banet han vei for løgndetektortesten
med en rekke bisarre eksperimenter.
Dr. Marston og vitenskap viser at blondiner er lettest å skremme.
Marston var også en sterk kritiker av tegneseriebransjen.
Utfordret dem til å konfrontere det han kalte...
IKKE LE AV TEGNESERIENE
..."superheltenes hårreisende maskulinitet".
DC sa seg enige og inviterte ham til å skape en kvinnelig karakter.
Han fikk tegneserieskaperen H.G. Peter til å designe utseendet hennes.
Jeg ser alltid på den opprinnelige tegningen av Wonder Woman,
hvor hun var vakker, imøtekommende,
veldig feminin, veldig sterk.
Hun var litt vanlig kvinne også,
mye av grunnen til at hun lyktes slik hun gjorde.
HVEM ER HUN?
Hun er en amasone. Hun har forbindelser til gresk mytologi.
PHIL JIMENEZ FORFATTER/KUNSTNER
Folket hennes var barn av Afrodite og Athene, av kjærlighet og visdom.
Og Wonder Woman ber oss overveie
hva vi mener om kjønn, hva vi mener om sex,
og hva vi mener om krig og konflikt.
Det som gjør Wonder Woman interessant, er feminismepolitikken.
WONDER WOMAN SOM PRESIDENT
Marston var en ivrig forkjemper for feminismen,
selv om hans kamp for likestilling viste seg på samfunnsfiendtlige måter.
Wonder Womans lasso tvang folk til å si sannheten.
Men de hyppige bildene av frihetsberøvelse minnet også om bondage-sex.
Det var ikke Marstons hovedhensikt.
Han valgte bilder som reflekterte
bevegelsen for kvinners stemmerett og symboliserte frigjøring.
Myten var at William Moulton Marston
fant på alle disse historiene.
Realiteten var at han var omgitt av kvinner.
Han var i et åpent forhold med sin kone og en annen kvinne,
og de bidro alle til Wonder Woman-mythoset.
De jobber under radaren,
de jobber under pseudonymer og så videre.
Men deres innvirkning er enorm.
Alle trodde virkelig på å få dette ut i verden,
en kvinne som var like sterk som menn,
som kvinne på alle måter.
Denne styrken gjorde Wonder Woman tidløs.
Historiefortellerne fortsatte å bygge på hennes grunnlag
og fylle verdenen hennes med nye karakterer
som gjenspeilte et mer moderne publikum.
NÅTID
Jeg elsker Wonder Woman, og jeg elsker Diana Prince.
JOËLLE JONES FORFATTER/TEGNER
Men jeg kan aldri aspirere til å være en perfekt kvinne
eller et slikt symbol uten noen feil.
Da Wonder Woman kom ut, var hun den første kvinnen gjennom døren.
Hun måtte være perfekt og god til alt.
Men det er flere nyanser i karakteren som jeg ikke så før.
Jeg ville virkelig lage Wonder Girl
etter å ha oppdaget Wonder Womans verden.
Jeg ønsket en som er mer menneskelig og ikke så disiplinert.
Du ser sjelden kvinnelige karakterer som stiller sine feil til skue.
Jeg er sånn: "Kom igjen, jeg kommer knapt gjennom en dag.
"Jeg vil se andre også slite."
Dette er noen veldig tidlige konsepter
som leker med frisyre, kroppstype, tilfeldige damer jeg ser på TV,
fordi jeg har svært flittige hender.
De kvinnelige karakterene jeg alltid har reagert på
eller ønsket å være som da jeg var ung,
eide seksualiteten sin på en måte som styrket dem
istedenfor å ta makten fra dem.
Så med Wonder Girl ble jeg kritisert noen ganger fordi hun ikke hadde bukser.
Først og fremst elsker jeg silhuetten.
Så jeg endrer den ikke. Men Beyoncé trenger ikke å bruke bukser.
Det er noe med Yara som vitner om at kvinnehistorien
har kommet litt lenger.
Hun får være mer seg selv.
Det slår meg som en litt mer
moderne kamp enn den Diana måtte forholde seg til.
Under andre verdenskrig symboliserte Wonder Woman
en kulturell bølge av tøffe, selvsikre kvinner i arbeidsstyrken.
VI KAN
En appell om sannhet og rettferdighet, og den amerikanske måten engasjerte folk.
Industrien benyttet superhelter
til å støtte krigsinnsatsen og spre propaganda,
men ofte ispedd rasisme.
SUPERMAN SIER: DU KAN SMELLE TIL EN JAPSE!
Heltene måtte bli patrioter.
Behovet for at karakterene forsvarer
amerikanske verdier istedenfor å motsette seg dem,
GRANT MORRISON FORFATTER
endret dem fullstendig, men gjorde dem også enda mer populære.
Tegneserier ble utarbeidet for sjømenn
som ikke bare trengte å lære å lese,
men også hvordan de skulle gjøre jobben.
På begynnelsen av 40-tallet skjøt salget av tegneserier i været
til 25 millioner eksemplarer per måned.
En eksplosjon av nye helter innvarslet en gullalder.
DC førte favorittene sammen og dannet det første teamet:
Justice Society of America.
Men ved krigens slutt, uten akse-skurker igjen å bekjempe...
EKSTRA FRED
...ble etterkrigstiden en dårlig periode for DC.
Superheltenes popularitet bleknet ytterligere
da en skinnende ny gjenstand invaderte stuene.
Barnevakten min,
som for de fleste av min generasjon, var TV.
Vi hadde Mikke Mus-klubben og Howdy Doody,
men vi hadde også Supermans eventyr.
Raskere enn et prosjektil,
kraftigere enn et lokomotiv,
i stand til å hoppe over høye bygninger.
Se, oppe på himmelen!
-Det er en fugl! -Det er et fly!
Det er Superman!
DC svarte på trusselen fra TV ved å omfavne den.
I seks sesonger tok B-filmstjernen George Reeves
på seg kappen og ble Supermans ansikt for en generasjon.
Hver dag på skolen
snakket alle om de samme programmene, og kunne diskutere dem.
Og det ga oss en felles opplevelse.
Min venn og jeg så programmet, og på slutten sto det:
"Superman er basert på den opphavsrettsbeskyttede karakteren
fra Action Comics og Superman."
Vi reiste oss, gikk til hjørnet
og kjøpte våre første tegneserier og sluttet aldri.
MARV WOLFMAN FORFATTER
Du ba om den, og nå er den her:
den nye offisielle Superman-T-skjorten med det offisielle Superman-insigniet.
Samtidig som barna fant Superman i kiosken,
så de også skrekktegneserienes skumle omslag og blodige kunst
og vekket foreldrenes bekymring.
50-tallets Amerika var først og fremst redd for russerne,
men også for marsboerne.
Det var redd for kjempemaur og maneter.
Det var redd for homofile og underjordiske sjømenn som skrev nedstemt poesi.
MONSTER PÅ SKOLEN
Det er knapt noe amerikanere
ikke var redde for på 50-tallet.
DE DØDELIGE MANTIENE
Konfidensielle dokumenter.
En av landets fremste nyhetsreportere
gir deg en faktarapport om Amerika i dag.
Denne tegneserien beskriver seksuell villfarelse så sjokkerende
at jeg ikke engang kan nevne det vitenskapelige begrepet på TV.
Det burde være en lov mot dem.
Det var en voksende understrøm
som var nær ved å bli en tsunami,
og det var at tegneserier var moralsk fordervet
og årsaken til økningen
i ungdomskriminalitet i USA etter krigen.
De fleste tegneserier er mordere. De dreper tid, de dreper fantasi,
de gjør volden enerådende.
Spliden med foreldrene nådde et høydepunkt
med utgivelsen av De uskyldiges forførelse
av dr. Frederick Wertham.
Han forkynte tegneserienes fordervelse...
TEGNESERIEGIFT
...og trusselen de utgjorde for amerikansk ungdom.
DET FORELDRE IKKE VET OM TEGNESERIER
Wertham prøvde så hardt.
Han fant et bilde av Bruce Wayne og Dick Grayson
og la en masse homoseksuelle overtoner i det.
Dr. Wertham mente at det ikke var noen grunn til at to unge menn
skulle bo sammen og trene sammen
og kle seg ut i stramme kostymer,
med mindre det var noe på gang mellom dem.
De uskyldiges forførelse hevdet at
tegneserier som Batman og Wonder Woman ville oppmuntre leserne til homofili.
For Wonder Womans del var det kanskje ikke helt usant.
Det var tegneseriebrenning over hele USA.
Søsken sladret på søsken til foreldrene,
som så fant lagre
med skjulte tegneserier under sengen, i garasjen eller på loftet.
Det var rundt 400...
Frykt for en føderal etterforskning
og statlig regulering fikk DC og andre utgivere til å handle.
I 1954 dannet de Comics Code Authority
i et forsøk på å selvsensurere og bevare sitt levebrød.
Du kunne ikke utgi tegneserier
med ordet ''skrekk'' eller ''terror'' i tittelen, eller engang ''kriminalitet''.
De måtte sørge for at det gode alltid seiret over det onde.
KAN IKKE VISE DETTE
Du kunne ikke snakke om skilsmisse,
du kunne ikke stille politiet i et negativt lys.
Kvinner bør ikke omtales i tegneserier i fremtredende roller.
Ingen zombier, ingen spøkelser.
Det var et kreativt kvelertak.
Den strenge sensuren lobotomerte superheltsjangeren.
Mange forlag ga opp,
idet en generasjon med skapere strevde med å få arbeid.
Det kodeksen og forfølgelsen av tegneseriene gjorde,
var å få dem som produserte tegneseriene, til å føle seg undertrykt.
Det var ingen god tid for tegneserier.
De stilte ikke jobben sin til skue.
Det var ikke et respektert yrke.
Så disse dresskledde mennene som kunne vært forsikringsagenter,
laget tegneserier i hemmelighet
i åtte timer om dagen for så å ta toget hjem.
Det er en veldig ensom virksomhet.
Du jobber helt alene i timevis,
og du får merkelige innspill i hodet...
CARMINE INFANTINO TEGNER
...fordi du tenker på verden utenfor.
Og du er egentlig ikke en del av den.
Verdenen din er den fantasiverdenen du skaper på papiret.
Og vi var litt bekymret
for hvor tegneseriebransjen skulle gå.
Så vi hadde møter for å planlegge hva vårt neste trekk skulle bli.
JULIUS SCHWARTZ REDAKTØR
Vi måtte komme med nye ideer.
Selv om tegnere og forfatteres fantasi var grenseløs,
var det redaktørenes ansvar
å styre kreativiteten fra konsept til profitt.
Jeg var redaktør og frilansskribent for dem.
Men det var mannsdominert.
Det var vanskelig å være venn med disse mennene,
for de så på meg som: "Hva gjør hun her?"
BARBARA FRIEDLANDER FORFATTER
De var veldig strenge med tegnere,
for de ville ha gode historier, gode tegninger,
og de kunne kjefte om de ikke fikk det de ville.
En redaktør er som generalen i en hær.
UNDERLIGE EVENTYR
Han legger en plan for at hæren skal seire over fienden.
I mitt tilfelle måtte jeg legge en plan
for at jeg skulle vinne over publikum der ute.
Jeg måtte få dem til å bruke 10 cent for å kjøpe det bladet.
Desperat etter suksess,
blåste Julius Schwartz nytt liv i en glemt superhelt, Flash,
en karakter som beveget seg i lynets hastighet.
Jeg heter Barry Allen. Jeg er den raskeste mannen i verden.
MYSTERIET OM MENNESKELYNET!
Julie sa: "Vi kommer til å lage superhelter igjen."
Jeg sa: "Herregud." Jeg var ikke begeistret for ideen.
Jeg likte ikke superheltene.
Det var litt av innrømmelse, men jeg likte ikke å gjøre dem.
De var litt flamboyante for meg.
Til tross for motviljen, passet Carmine Infantinos elegante kunst
og sans for målestokk science fiction-tilnærmingen.
Den viste seg å være uimotståelig for en generasjon oppvokst med kjemisett.
Julie ga disse karakterene en vitenskapelig vinkling
i det som var jetalderen, romalderen.
Han traff
barna som ville bli astronauter, barna som ville bli forskere.
Flash og Flash-fakta var på grunn av Julie Schwartz...
MIKE CARLIN KREATIV LEDER
...og at han brydde seg om vitenskapsdelen av science fiction.
Det fungerte for meg.
Jeg ville heller lære vitenskapen av en tegneserie
enn av å gå på skolen.
Flash sitt alter ego,
politiforsker Barry Allen, var mer jordnær,
i motsetning til den mytiske statusen til DCs treenighet.
Superman var Superman. Han var et romvesen fra en annen planet.
Du kunne ikke bli Superman.
PRODUKSJONSLEDER, FLASH
Batman hadde ting, men han var bare en riking som hadde ting.
Flash var på en måte som oss.
Han var en gjennomsnittlig fyr som tilfeldigvis
ble truffet av lynet,
og som barn tenkte jeg:
"Jeg kan bli truffet av lynet. Det kan skje.
"Jeg kan faktisk blitt en superhelt på den måten."
Da jeg leste Flash, handlet det ikke bare om
en fyr som løp fort, men en mann som kunne reise i tid...
GEOFF JOHNS FORFATTER, FLASH
...og gå gjennom forskjellige dimensjoner og parallelle verdener.
Så Flash sitt lerret var alt av rom og tid.
I 1961 tok kreativiteten av.
Julius Schwartz introduserte en banebrytende idé for tegneserier,
at det finnes parallelle verdener.
Teorien lot forskjellige versjoner
av de samme karakterene møte hverandre.
Fra det konseptet vokste et multivers
som definerte superhelthistorier i mange år fremover.
Nå snakker alle om parallelle universer.
Det var ikke mange som snakket om det.
Og for et barn som kom over slike konsepter,
var det fantastisk.
Det var som om noen stakk dynamitt i øret ditt
og tente den og sprengte hodet ditt.
Det er denne tanken om at vi ikke er alene.
Ja, vi lever i denne virkeligheten, men det er uendelig mange virkeligheter,
som i bunn og grunn står side om side.
Og i disse alternative virkelighetene
har vi våre ikoniske versjoner av karakterene våre,
men på andre jorder kan de være skurker,
eller de kan være gift og ha barn.
Det utvider virkelig evnen til å fortelle andre typer historier,
men fortsatt beholde kjernen av våre ikoniske karakterer.
DC dykket inn i en katalog med ubrukte karakterer
i det som ble en rask prosesjon av nytenkning.
Denne renessansen markerte en sølvalder for bransjen,
en epoke definert av tankevekkende kunst og iøynefallende omslag.
Mange ble laget av kunstneren Joe Kubert,
en polsk innvandrer som presset grensene for visuell historiefortelling.
Historiefortelling høres enkelt ut, men jeg kan love deg at det er vanskelig.
ANDY KUBERT TEGNER, BATMAN OG SØNN
Det er veldig, veldig vanskelig.
Far kunne tegne med en pinne, og du skjønte fortsatt hva som foregikk.
Han var typen som i oppveksten min
ikke fant seg i mye.
Det var omtrent som å vokse opp med sersjant Rock.
Joe Kuberts skitne, skrapete kunst
blåste liv og følelser inn i DCs krigstegneserier,
en sjanger for dem som foretrakk jordnær virkelighet
fremfor superheltfantasier.
Med verdenskrigene som bakgrunn,
ble de mer populære med sersjant Rock,
en stoisk John Wayne-figur som representerte...
FORTJENER NOEN MEDALJE FOR DRAP?
...den moralske siden av krigen og den indre konflikten soldater opplever.
Til slutt endte alle krigstegneserier med en tittel
som lød: "Få slutt på krig."
Og de ble ikke krigshistorier om forherligelsen av krig...
TOM KING FORFATTER
...men de ble krigshistorier om krigens tragedier.
Fars stil var veldig impresjonistisk.
Han gikk inn i karakterene og beskrev
følelsene deres så godt.
Du må føle tegningen din,
og det er slett ikke lett.
Jeg prøver å gå fullstendig inn i historien.
JOE KUBERT KUNSTNER
Og jeg lærte tidlig at det er det hele denne bransjen handler om.
Det handler ikke om å lage pene bilder.
Det er flott om du kan gjøre det.
Men hele poenget er å fortelle en historie.
Vi er formidlere, historiefortellere.
En tegneserie er et medium uten like.
Det er en intimitet der som ikke finnes
i filmer og TV eller hva som helst.
Med tegneserier kan du bestemme tempoet du absorberer historien i.
Det er noe med tegneseriene som lar deg
være en intim del av det.
Det kan forklare hvorfor fansen er så glupske,
og de tar det så personlig fordi det er personlig for dem.
De har hatt en personlig vekselvirkning med disse historiene.
Du kan forstå hvorfor folk er så glad i dem.
På 1950- og 60-tallet
førte kjærlighet og begjær unge jenter i hopetall
til en sjanger i full blomst: romantikk.
HJERTEKNUSERE
De var vakkert tegnet, og historiene var gjenkjennelige.
JEG HAR MISTET HAM FORDI JEG VAR REDD FOR Å ELSKE HAM!
Hvem har ikke opplevd hjertesorg?
Hvem har ikke elsket noen og ikke fått den kjærligheten gjengjeldt?
DE SPILLER BRYLLUPSMARSJEN, MEN JEG KAN IKKE GÅ TIL HAM...
Tony Abruzzo, som var en fantastisk kunstner...
Jeg ville at han skulle jobbe for meg
fordi han skapte så vakre, følsomme karakterer.
I 1962 tegnet DC-kunstneren Tony Abruzzo
en jente som drukner i nummer 83 av Hemmelige hjerter.
Ett år senere laget den New York City-baserte popkunstneren
Roy Lichtenstein den samme tegningen
til et av sine mest kjente verker.
Jeg går gjennom tegneserier på jakt etter materiale
som ser ut til å inneholde muligheter for et maleri...
ROY LICHTENSTEIN POPKUNSTNER
...både i sin visuelle innvirkning og i virkningen
av det skriftlige budskapet, som jeg sjelden dikter opp.
Jeg tror ikke jeg ville være i stand til å dikte dem opp.
Jeg vet at arbeidet mitt har blitt beskyldt for å se ut
som det jeg kopierer,
og det ser absolutt ut som det jeg kopierer.
Den druknende kvinnen kom rett ut av den boken, Hemmelige hjerter.
Først føler du deg smigret, og så føler du deg utnyttet.
Siden ingen tolket det som noe stjålet,
var det hans kunstverk.
35 millioner, 36 millioner, med Mark fortsatt på 36 millioner dollar...
CHRISTIES-AUKSJON
...37 millioner, 38 millioner.
På 38 millioner dollar.
Du har tatt disse rutene som disse folkene har tegnet,
som tjente 15 dollar per side,
og du forstørrer stort sett bare arbeidet deres.
Det var vanskelig å svelge for mange av disse kunstnerne.
Intellektuell eller ikke,
fulgte amerikanerne den ene kunstneriske trenden etter den andre
med høyere hastighet enn noen gang.
På 60-tallet presset motkulturen popkulturen til å gjenspeile tiden.
Slik beviste de at DC virkelighetsfjerne.
En voksende konkurrent benyttet seg av den virkeligheten, Marvel.
Sjefredaktør Stan Lee sørget for at heltene hans
så aktuelle ut i kioskene,
og en livslang rivalisering var i gang.
For mange år siden var leserne bare interessert i vanlig fantasy...
...og skurkene var bare galninger som ville styre verden.
Men i dag er leserne interessert i reelle problemer,
og vi ser at skurkene våre i dag er den typen mennesker
som forårsaker raseopptøyer eller nører opp under bråk
mellom forskjellige klasser.
Marvel kom til sin rett. Dette var en tid med forandring.
Og superheltene deres hadde særheter.
Og de var litt skrullete.
De var rare. De var ikke engang spesielt heroiske i begynnelsen.
De slåss med hverandre, de kranglet,
de var smålige, de ble forkjølet,
de var misunnelige på hverandre.
Disse karakterene kunne vært deg.
Marvel var veldig fokusert på å være verden utenfor vinduet ditt.
Alle historiene deres finner sted i New York.
DC etablerte alle konvensjonene innen superheltsjangeren,
og Marvel skapte seg et navn ved å bryte disse konvensjonene.
De kunne ikke ha gjort det hvis ikke DC først hadde sagt:
"Slik ser en superhelt ut. Dette gjør en superhelt."
DC så på Marvel som: "Det er en forbigående dille, de kommer og går."
De så på tegneseriene og sa: "Denne kunsten er dårlig.
Det er vel det som selger tegneserier, dårlig kunst."
Jeg tror ikke DC som gruppe skjønte det.
Jeg tror ikke de hadde noen reell forståelse
av hva Marvel gjorde bra, som de ikke gjorde.
Det var et selskap som hadde vært den dominerende aktøren.
Men Marvel-greiene gjorde fremskritt, og DC-greiene gjorde det ikke.
Superman, Batman og Wonder Woman var særlig intetsigende i denne perioden.
Heltene ble mer joviale autoritetsfigurer,
de ble faderlige.
Opprinnelig tenkt som en borgerverner
som satte en støkk i kriminelle,
spilte Batman på 50- og 60-tallet
i en fargerik, ungdommelig fantasiverden.
Interessen og salget falt.
Da nedleggelsen nærmet seg, ble det kastet en livline
da DC ga rettighetene til en TV-serie.
Da TV-serien Batman kom
den kalde vinterkvelden i januar 1966,
var jeg 14 og et halvt år gammel. Jeg var en ivrig tegneseriefan.
Ingen gledet seg mer til TV-serien
enn jeg gjorde.
Husk, Robin, se alltid begge veier.
Det var ingenting så kreativt på TV,
og den serien var på topp fra starten av.
Den hadde funnet utseendet og tonen.
Skuespillet var akkurat slik det skulle være.
Skyv deg vekk, Robin.
Jeg tok den på alvor.
Jeg skjønte ikke at den var morsom.
Det var ingen komedie der for meg.
Så det var en flott innføring i Batmans verden.
Milde menneskelige perler, Batman.
Rettelse, Robin, perler kommer fra østers.
Du kom fra den muslingen.
Etter rundt 20 minutter, slår det meg. Pang!
Svisj!
Schwung!
Herregud. Dette er en komedie.
De gjør narr av Batman.
Hele verden ler av Batman.
Og det gjorde vondt.
William Dozier, produksjonsleder på Batman,
hadde aldri lest en Batman- tegneserie da han fikk den jobben.
Den ganske åpenbare ideen var å gjøre den så firkantet...
WILLIAM DOZIER PRODUKSJONSLEDER
...og så alvorlig og så klisjéfylt
og så overdrevet,
og likevel gjøre det med en viss eleganse og stil,
så det skulle bli morsomt.
Det skulle være så banalt og dårlig at det ble morsomt.
Dra meg nå baklengs!
For mange var den muntre, glade TV-Batman en distraksjon,
og en god distraksjon.
Vi trenger alle distraksjoner noen ganger
fra det som skjer i den virkelige verden.
Her var denne helt latterlige serien.
De gjorde den fargerik, de gjorde den overjordisk,
og de gjorde den litt revolusjonær.
Blomsterbarna syns vi er kule. Vi tenner dem.
Selv om det kanskje ikke blir forstått av mer bokstavelige tenkere,
gjør de på sin egen måte det de kan
for å gjøre verden bedre med kjærlighet og blomster.
Samtidig som eventyret og duppedittene appellerte til barn...
BATMOBIL BAT-SPORER
...hadde voksne glede av humoren og de seksuelle hentydningene.
Blir du med inn på et glass melk og småkaker?
Mennesket kan ikke leve av kriminalitetsbekjempelse alene.
Selv om Batman forårsaket en bølge av kortvarig begeistring,
ble TV-serien en parodi av seg selv,
og seerne gikk lei.
TV-selskapet kansellerte den ordspillsfylte galskapen
etter bare tre sesonger.
Ingen forsto seriens sanne kreative oppdagelse
før flere tiår senere, at hver gjengivelse av Batman
kunne ha sin egen tone.
Hvis du ser på Batman i 1966,
er det ikke den samme Batman som finnes i dag.
Det var alltid øyeblikk hvor de kreative
ønsket å gjøre noe annerledes.
Ja. Se på det. Det er flott.
Jeg ønsket å lage en historie der karakteren Batman hadde en bue.
MAT REEVES FILMREGISSØR
Jeg ønsket en ufullkommen Batman.
Og jeg ønsket å sette ham i en modus som ikke helt var gjort før,
nemlig å gå mye i retning noir-siden
av historien og gjøre ham til verdens største detektiv.
De første dagene med filming måtte de prøve
å finne ut hvordan Batman hørtes ut,
hvordan de andre karakterene forholdt seg til ham.
Bare politi.
Hvordan går en maskert mann med en kappe inn på et åsted,
og hvordan får man det til å føles ekte?
Og å filme denne scenen var veldig krevende,
og den satte på en måte tonen for hele filmen.
Ikke tving meg til å skade deg.
Pass deg.
Vet du hva jeg er kjent for?
Det er visse ting du kan gjøre på en Batman-film.
Du må klype deg selv fordi du tenker:
"Vi vil trenge vår versjon av Batmobilen."
Som barn elsket jeg Batman '66. Jeg elsket Adam West.
Og den futuristiske Batmobilen, den konseptbilen,
det var den kuleste bilen noensinne, med flammene som kom ut bak.
Og jeg visste at jeg ville ha en muskelbil.
Jeg ville at du skulle føle at den var helt ekte.
Denne filmens styrke er at den leverer...
ZOË KRAVITZ SKUESPILLER
...i alle disse store øyeblikkene, men alt føles jordnært.
Han vil virkelig at det skal føles ekte og motiveres av følelser.
Historien er veldig psykologisk.
Han tar opp ting som skjedde med ham som barn.
Og han blir drevet til å prøve å forstå livet sitt.
Og for meg er det filmskaping, ikke sant?
Du prøver å fortelle historier, fordi ved å gjøre det,
skaper du på en måte orden og mening i verden.
USA i 1968 var i opprør.
I et samfunn plaget av Vietnamkrigen,
borgerrettighetsuro og sosial urettferdighet,
virket DC-karakterene tonedøve.
De møtte sin egen virkelige risiko: å bli en relikvie.
BATMAN DØR!
Pengene tjenes på lisensiering og leker.
Pengene er ikke i tegneseriene. Det er en tapsleder for produktpresentasjon.
DC innkasserte 75 millioner dollar for Batmania-varer,
et enormt beløp den gangen,
noe den forretningskyndige direktøren Jack Liebowitz visste å utnytte.
I 1969 sto DC overfor en bedriftsovertakelse
for lisensieringspotensialet, ikke tegneseriene.
Dette var noe helt nytt og ukjent.
Folk var virkelig redde.
De visste ikke hva som ville skje med jobbene deres.
Liebowitz presset ut en rekke DC-legender,
inkludert Batman-medskaperen Bill Finger, som døde fattig i 1974.
Jerry Siegel og Joe Shuster jobbet ikke lenger i selskapet.
Flere bitre søksmål angående rettigheter og opphavet til Superman
forsuret forholdet.
Familieatmosfæren måtte vike for bedriftsstrukturen.
Makten superheltene en gang hadde, ble flyttet til de nye lederne,
Warner Communications.
Grunnen til at de kjøpte DC Comics var veldig enkel.
De ville ha rettighetene til Superman.
De mente det var den eneste tegneseriekarakteren
som kunne fungere i en storfilm
og produktsalget som ville følge.
Bare i etterpåklokskapens lys
kan noe av det gi mening.
Ingen forsto verdien av disse karakterene
eller trodde de hadde noen verdi.
De så ned på skaperne, generelt sett,
og så ingen verdi.
DC Comics' dager var talte,
og DC-universets skjebne var uviss.
Hvis USA kunne lande en mann på månen,
hvor vanskelig kunne det være å gjøre superhelter relevante igjen?
Dette så ut som en jobb for...
...fansen.
Tekst: Tommy Lund