Vad står "S" för?
Det är inte ett "S".
På min värld betyder det "hopp".
Som symbol kan jag vara oförstörbar. Jag kan vara evig.
Jag är beredd att strida för dem som inte kan strida själva.
Jag kan flyga!
Varför kan jag andas under vattnet,
men du kan supa mig under bordet?
Det är min superkraft.
Jag är en superhjälte!
Den här staden förtjänar en bättre klass av kriminella.
Vänta tills de ser vad jag kan.
DC är för mig ett stort proscenium av superhjältar.
Alla berättar väldigt olika historier om vad man gör med mycket makt,
och hur man hjälper mänskligheten att bli bättre.
Hej, pojkar.
De är alla så flerdimensionella,
och mänskligheten är vad människor verkligen reagerar på.
Det handlar om att rädda världen.
Det handlar om att övertyga världen om att det finns ett bättre sätt.
De är imponerande, men också så mänskliga och så verkliga.
I över 85 år har DC varit hemmet
för ett universum av karaktärer och tusentals berättelser.
Men de verkliga människorna som blåser liv i dessa gudar, dödliga och monster,
är mycket mindre kända.
Bakom kulisserna gör de kreativa hjärnorna
sin närvaro märkbar genom ord och bilder.
När du läser en välgjord serie,
läser du en människas handrörelser över en sida.
Det finns ingen noggrannare form av berättande
än en seriestrip med fyra eller fem rutor,
där du måste berätta en början, en mitt och ett slut.
Serietidningar har alltid speglat människors erfarenheter.
De avslöjar våra fantasier, väcker våra känslor
och konfronterar våra demoner.
Det är berättelser om hopp. Berättelser om upprättelse.
Det är samma teman som har legat till grund för folksagor
sedan tidernas begynnelse.
Folk kan se tillbaka och säga:
"Du pratar om serietidningar. Serietidningar är för barn.
De idéerna är för barn." Är de det?
Superhjältar uppfyller önskningar,
de är en generation av talanger, utformade dygdikoner
som förkroppsligar både Amerikas drömmar och rädslor.
Dessa idéer utlöste ett världsomspännande kulturellt fenomen.
Det här är berättelsen om skaparna bakom DC-legenderna.
NUTID
DC:s ursprung börjar med en heroisk gestalt
vars verkliga äventyr är som fiktion.
Major Malcolm Wheeler-Nicholson, kavalleriofficer i första världskriget,
stred på Filippinerna, jagade banditer genom Mexiko,
och kämpade mot bolsjeviker i Sibirien.
Som författare förvandlade majoren sina bedrifter till berättelser
för billiga äventyrsserier.
1935 bildade han ett eget företag.
På tre korta år förändrade han serietidningsbranschen,
inte genom att trycka om gamla tidningsstrippar,
men genom att publicera nya, och helt ursprungliga berättelser.
NEW FUN DET STORA SERIEMAGASINET
Det företaget skulle så småningom bli DC Comics.
Men trots att han var en visionär fick majoren kämpa som affärsman.
För att göra en lång och komplicerad historia kort...
FILMPRODUCENT, BATMAN
...tvingades majoren bort,
och företaget övertogs
precis i det ögonblick som Superman
höll på att publiceras. Nog sagt.
Vem är du?
Han är nån som alltid försöker göra rätt.
SKÅDESPELARE, MAN OF STEEL
Det är hans verkliga avsikt.
Även om han inte uppnår det han tänkt sig,
kommer han göra sitt bästa för att gottgöra det.
Och det är så mycket som inte har berättats eller sagts om honom förrän nu.
Ursprunget till Superman
börjar med författaren Jerry Siegel och konstnären Joe Shuster,
två judiska invandrartonåringar som överlevde den stora depressionen
genom att drömma om en bättre morgondag.
Både Joe Shuster och jag var stora science fiction-fans...
JERRY SIEGELS RÖST
...på 1930-talet.
Jag var ganska ödmjuk och mild.
Det fanns attraktiva flickor i närheten som inte märkte att jag existerade.
Och jag tänkte: "Vore det inte fantastiskt om jag var en mäktig person,
och att flickorna inte visste att den här klantskallen
faktiskt är någon speciell?"
Som ung pojke körde de alltid med mig...
JOE SHUSTERS RÖST
Jag var väldigt liten och de körde alltid med mig,
mobbare och så vidare.
När de fortfarande gick i high school...
ÖVERMÄNNISKANS REGERINGSTID
...samarbetade de två om prover till en tidningsseriestrip.
Efter flera upprepningar dök det upp en förkämpe för de förtryckta,
en Stålman som gömde sig bakom en hemlig identitet
som den vänliga reportern Clark Kent.
Han var verkligen en identifikation för Siegel i synnerhet
eftersom han liknade honom fysiskt.
Kent är en judisk intellektuell.
FÖRFATTARE, ALL-STAR SUPERMAN
Han är journalist och han läser,
och Superman är handlingsmänniska.
Joe förde med sig fascinationen för kroppsbyggare,
cirkustecknare och cirkusens starka män,
och skapade ikonografin för det som skulle bli superhjältedräkten.
Men de hade inte lyckats sälja det.
Kreativitet kräver mod.
De stora kreativa verken i vilket medium som helst saknar prejudikat.
FÖRLÄGGARE, DC COMICS 2002-2009
Efter sex outtröttliga år gav deras mod resultat.
DC behövde en berättelse för att förankra en ny antologiserie
som hette Action Comics.
Första gången vi ser Superman lyfter han en bil över huvudet.
Det är omöjligt att tänka så på det nu.
FÖRFATTARE SUPERMAN: BIRTHRIGHT
Men då hade ingen sett något liknande.
Efterfrågan på karaktären var stor nog
för att göra flera böcker.
CHEFREDAKTÖR, DEN OF GEEK
De var tvungna att klara av arbetsbördan
och anlitade andra tecknare för att hålla igång det hela.
Den originalidén från Siegel och Shuster
satte guldstandarden för superhjältekaraktärer...
...lanserade en industri,
och inspirerade kommande generationer till gränslös kreativitet.
Alla dessa olika perspektiv smälter samman
för att bli denna superhistoria.
FÖRFATTARE, JUSTICE LEAGUE
Men för att det ska funka måste alla individuella berättelser
spegla individerna.
NUTID
De bad mig att skriva, inte bara för Superman...
FÖRFATTARE, ACTION COMICS
...men för Action Comics, Legacy Superman -serien.
Och i mina berättelser är Superman pappa.
Det är en viktig, central grundsats i berättelserna
som jag har berättat hittills.
Men han personifierar också hopp,
medkänsla, ödmjukhet, rättvisa,
och inte bara för jorden eller Metropolis,
utan för hela universum.
Jag förstår hur mycket Superman betyder för människor,
för det gjorde han för mig också.
När jag växte upp ville jag vara tuff.
Jag var väldigt liten för min ålder och var ofta sjuk
och fick mycket stryk.
Och jag hade en fantasi om att vara den tuffa killen
som skulle skydda alla.
När jag såg Superman i serien fick jag den här fantasin i huvudet
som blev verkligen viktig för mig.
Jag tror att Superman betyder mer nu än han någonsin gjort,
delvis för att han är en levande motsägelse
till tanken att absolut makt korrumperar helt.
Och vi måste tro att någon kan utöva makt
utan att bli korrumperad av den.
64 SIDOR I FÄRG
Superman-fans har nog en väldigt speciell världsbild.
De tenderar att vara optimister.
De tenderar att anse att makt bör användas på ett speciellt sätt.
Se! Uppe i himlen! En fågel, ett plan! Det är Superman!
Det var inte förrän radioprogrammet som började sändas 1940,
som Superman som ett populärkulturfenomen
verkligen greppade tag i det kollektiva undermedvetna.
Radio introducerade Supermans flygförmåga.
Filmduken lyfte honom från sidorna och in i den verkliga världen.
Filmskådespelaren Kirk Alyn blev den första Stålmannen.
En serie animerade kortfilmer etablerade hans arv
i härlig Technicolor.
Det är något otroligt magiskt med skaparna...
FILMREGISSÖR, WONDER WOMAN
...av dessa framgångsrika karaktärer.
De träffar sitt mål så perfekt,
att det bara fortsätter och fortsätter
och nya saker byggs på det hela på ett fascinerande sätt.
För Siegel och Shuster hade den amerikanska drömmen gått i uppfyllelse.
SUPERMANS SKAPARE NU PÅ VÅR DUK
Deras osäkerhet som utomstående inspirerade till ett modernt under
vars ankomst kändes relevant för en nation av invandrare.
I universums ändlösa rymd
fanns det en gång en planet känd som Krypton.
Han kommer från den märkliga planeten Krypton.
Det är verkligen en ren invandrarhistoria.
FÖRFATTARE, I AM BATMAN
Den handlar om någon som kommer från ett annat land,
som i huvudsak ser ut som den rådande kulturen,
men vet att han är en outsider.
-Var var du? -Jag? Jag...
FÖRFATTARE, SUPERMAN SMASHES THE KLAN
Många invandrare försöker vara perfekta medborgare
eftersom de inte vill att deras medborgarskap ska ifrågasättas.
Och det är min teori om Superman också.
Superman försöker vara den perfekta medborgaren
eftersom han inte vill att någon ska ifrågasätta hans medborgarskap.
SIEGELS PRIVATA VIDEO
Siegel och Shuster såg Superman dominera populärkulturen
medan deras nya chefer tjänade på det.
DC:s VD Harry Donenfeld började karriären med att publicera vågade tidningar.
Efter att ha undkommit obscenitetsanklagelser från FBI,
sökte Harry och revisorn Jack Liebowitz
ett mer legitimt företag att exploatera,
och de tog kontrollen över DC i det perfekta ögonblicket.
Siegel och Shuster kände att de förtjänade mer för DC:s framgångar.
De förhandlade fram en bättre veckoersättning
och blev de högst betalda seriebokskaparna vid den tiden,
men DC behöll äganderätten.
Serier var i allmänhet byggda på tvivelaktiga överenskommelser.
UPP, UPP OCH IVÄG! Uppkomsten av Superman, Inc.
Det var inte standard för upphovsmän att få den ära de borde få,
och det var verkligen inte standard att de skulle få royalties.
Ivriga att dra nytta av superhjältarnas växande popularitet,
uppmanade DC andra kreatörer att pitcha idéer för nästa kämpe i mantel.
-Vad är du? -Jag är Batman.
Det finns så mycket historia investerad i ikonografin
och så många människor anslutna på en djup nivå,
och av många olika anledningar.
Batman har alltid varit en ganska lättillgänglig superhjälte.
SKÅDESPELARE, BATMAN
Att han bara är en vanlig kille tror jag tilltalar många.
Den globala lockelsen lockar fans
i alla åldrar med alla bakgrunder, och genom att göra det
produceras dess egna, unika kändisar.
Tack. Ha en bra dag.
NUTID
Jag började gilla Batman genom konsten.
Många av skaparna kommer in i den här branschen
eftersom de var fans som barn.
Jag är född i Sydkorea.
Vi var de första i min utökade familj som flyttade till USA.
Jag pratade ingen engelska.
Men jag kände igen Superman från de tecknade filmerna jag såg i Korea.
KREATIV CHEF, DC
Så jag drogs liksom till serietidningar.
Batman påverkade mig redan när jag var mycket liten.
Åtta eller nio. Jag läste böcker på biblioteket
och fascinerades av äventyren.
Jag köpte den här när den kom ut, så förmodligen 1970 eller 1975.
Sedan har jag förstås läst den om och om igen.
Och jag använde både maskeringstejp och vanlig tejp för att hålla ihop den.
Om konstnären gjorde ett otroligt jobb,
fick det världarna eller karaktärerna
att kännas verklighetstrogna och uppslukande.
Så när man öppnade en serietidning befann man sig i den världen.
På många sätt lättade det på trycket
att vara en outsider i ett främmande land.
Batman dök först upp i Detective Comics upplaga nummer 27.
Det här är Batmans tusende framträdande.
Bob Kane och Bill Finger lät världen möta
den maskerade rättskiparen, och förändrade förutsättningarna för evigt.
Jag var 19 när jag skapade Batman,
och jag har jobbat i samma företag sedan dess.
Världens mest ledande karaktär, Batman,
som han tecknades av skaparen, lilla jag.
TILL CHRIS - ALLTID BÄST, BOB KANE 1976
Bob, berätta om ditt tidigaste minne
från när du skapade Batman.
Det finns två berättelser.
Det finns en mytisk berättelse man hittar på,
och sedan är det sanningen.
Och myten och sanningen blir grumliga efter 30 år.
THE LEGEND OF THE BATMAN AV BOB KANE, VEM HAN ÄR OCH BLEV!
Tittar man på de tidigaste Batman-historierna,
så står det "av Bob Kane" på allihop.
Problemet var att de inte nödvändigtvis var av Bob Kane.
Det kontroversiella ursprunget till Batman
börjar när Bob Kane, en 19-årig serietecknare från Bronx,
såg Siegel och Shuster tjäna pengar på Superman.
Han tog chansen att skapa en egen superhjälte.
Jag var en härmapa. Så jag kopierade Leonardo.
Jag minns att jag såg en film som heter Mysteriet Flädermusen.
Jag blev också influerad av Zorros märke.
Och jag såg originalversionen
med Doug Fairbanks Sr., så gammal är jag.
Jag kombinerade allt och skapade Batman.
Och han kommer med en liten grov skiss och namnet Batman.
Och redaktören säger: "Gulligt, Bob, men vad är hans historia?"
Bob sa: "Jag vet inte." "Du kanske borde skaffa en författare."
Bob Kane anlitade en spökskrivare, Bill Finger, för att utveckla karaktären.
Finger skrev en ursprungsberättelse född ur en rädsla för urban brottslighet.
Han förmörkade Kanes design för att spegla det kusliga och tysk film.
Och snabbt skapar de
en otroligt specifik berättelse och bakgrundshistoria,
hans önskemål och behov, varför han kämpar och vad han kämpar mot.
Unge Bruce Wayne får se det mest hemska.
Tänk bara,
att se sina föräldrar skjutas till döds framför sig, och sedan
står han på knä vid sin säng och ber:
"Snälla, Herre, ge mig verktygen.
Jag lovar att tillbringa resten av livet med att kriga."
Han använder ordet "kriga" mot brott.
Jag har alltid fått intrycket att han vill fortsätta att återskapa
natten då hans föräldrar dog.
Han vill tillfoga smärta, och tillfoga
sin egen rättvisa som är en tvivelaktig rättvisa.
Batman är en sorts satanisk figur. Han har horn. Han verkar på natten.
Han förlitar sig på rädsla snarare än tillit eller styrka.
Han förlitar sig på smygande snarare än att vara som en storslagen cirkusartist.
Det fungerade så bra eftersom det här är två motsatta figurer.
Det är som att hitta de två polerna för en potentiell idé.
När Batmans popularitet ökade med tiden,
omförhandlade Kane ett kontrakt som gav honom en sällsynt sak i branschen:
Rättigheter, royalties och äran att vara enda skaparen.
Bill Finger var borta sen länge när han blev officiellt erkänd...
BILL FINGER HADE HANDEN I BATMAN
...som medskapare av Batman, och inte bara Batman,
utan Jokern och alla dessa koncept
som vi har kommit att associera med Gotham City.
DEN SANNA HISTORIEN OM BATMAN OCH ROBIN!
Kort efter Fingers död gjorde Kane ett sällsynt offentligt medgivande.
Bill skrev inte bara de tidiga berättelserna,
han hjälpte mig att förnya och skapa mer än hälften av skurkarna
och alla innovativa karaktärer i Batman.
Det mesta av äran bör gå till Bill Finger.
Batmans ensamma krig mot brott
breddas när det kreativa teamet
introducerade ett unikt koncept för att locka unga läsare:
medhjälparen.
Någon fick den goda idén att eftersom barn läser serier,
skulle de vilja ha en karaktär
som de på ett sätt kunde identifiera sig med och projicera sig själva på.
Och det var Robin.
DC är väldigt känt för sina medhjälpare.
Man har en superhjälte med en medhjälpare.
Det var bara givet.
Robin är verkligen en av de första, om inte den första,
som startat en stolt tradition utav barn i fara.
FÖRFATTARE BLACK LIGHTNING
Han tar den här grabben som medhjälpare,
och klär honom i rött och grönt.
Vem ska dra åt sig skottlossningen?
Barnet i den rödgröna, eller killen i den gråsvarta dräkten?
Men som barn älskade jag hans serier när jag växte upp.
Duons dynamik ändrade tonen
från gotisk noir till mer av lekfullt stoj.
Listan med DC-karaktärer utökades,
men man saknade en kvinnlig touch.
Vad är er historia, frun?
Historia?
Okej. Vi börjar med ert namn.
Wonder Woman.
Visst. Så efternamnet är "Woman"? Och förnamnet "Wonder"?
Ja.
Det fina med Wonder Woman är att hon är så många saker.
Hon är väldigt rättfärdig, hon handlar om rättvisa,
hon är den största krigaren någonsin.
SKÅDESPELARE, WONDER WOMAN
Hon har en gnista i sig.
Hon har en eld i ögonen.
Skaparen av Wonder Woman, William Moulton Marston,
var en radikal person som levde många liv.
Nu ska vi testa...
Som psykolog banade han vägen för lögndetektortestet
genom en rad bisarra experiment.
Dr Marston och vetenskapen visar att blondiner är mest lättskrämda.
Marston var också en stor kritiker av serietidningsbranschen.
Han utmanade dem att hantera det han kallade...
SKRATTA INTE ÅT SERIERNA
..."superhjältars bloddrypande maskulinitet".
DC gick med på det och bjöd in honom för att skapa en kvinnlig karaktär.
Han anlitade den redaktionella tecknaren H.G. Peter för att designa hennes look.
Jag återgår jämt till ursprungsteckningen av Wonder Woman
där hon var vacker, lättillgänglig,
mycket feminin och mycket stark.
Det fanns en allmängiltighet hos henne
som var väsentlig för varför hon lyckades som hon gjorde.
VEM ÄR HON?
Hon är en Amazon. Hon har kopplingar till grekisk mytologi.
FÖRF./TECKNARE WONDER WOMAN
Hennes folk var barn till Afrodite och Athena, kärlek och visdom.
Och Wonder Woman ber oss att brottas med frågor
om hur vi känner inför kön, hur vi känner inför sex,
hur vi känner inför krig och konflikter.
Det som gör Wonder Woman intressant är den feministiska politiken.
WONDER WOMAN SOM PRESIDENT
Marston var en ivrig feministvän,
även om kampen för kvinnors jämställdhet avslöjade sig på subversiva sätt.
Wonder Womans lasso tvingade folk att berätta sanningen.
Men de många bilderna av henne bunden väckte också sexuella tankar.
Det var inte Marstons främsta avsikt.
Han valde bilder som speglade
rörelsen för kvinnors rösträtt och som symboliserade frigörelse.
SUFFRAGETTEN
Myten om det var att William Moulton Marston
startade alla dessa historier.
Verkligheten var att han var omgiven av kvinnor.
Han hade ett öppet förhållande med sin fru och en annan kvinna,
och de bidrog till Wonder Woman-myten.
De arbetar under radarn,
under pseudonymer och så vidare.
Men deras inverkan är enorm.
Allihop trodde verkligen på att förmedla detta till omvärlden,
en kvinna som var lika stark som män,
som var kvinna på alla sätt.
Den styrkan tillät Wonder Woman att överskrida tiden.
Berättare fortsatte att bygga på hennes grund,
och att befolka hennes värld med nya karaktärer,
sådana som speglar en mer modern publik.
NUTID
Jag älskar Wonder Woman och jag älskar Diana Prince.
FÖRFATTARE/TECKNARE WONDER GIRL
Men jag kan aldrig sträva efter att vara en perfekt kvinna
eller en sådan symbol utan några brister.
Wonder Woman var den första kvinnan som gjorde entré.
Hon måste vara perfekt och bra på allt.
Men det finns fler nyanser hos karaktären som jag inte såg tidigare.
Jag ville verkligen skapa Wonder Girl
som ett svar på att upptäcka Wonder Womans värld.
Jag ville ha någon som var mer mänsklig och inte lika disciplinerad.
Man ser sällan kvinnliga karaktärer som visar upp sina brister.
Så: "Kom igen, jag klarar knappt en dag.
Jag vill se någon kämpa också."
Det här är några mycket tidiga koncept,
där jag leker med frisyr, kroppstyp, slumpmässiga gamla damer jag ser på TV,
för jag har väldigt flitiga händer.
De kvinnliga karaktärerna som jag alltid har reagerat på
eller ville vara som när jag var ung
ägde sin sexualitet på ett sätt som gav dem makt
i motsats till att någon tog makten ifrån dem.
Så med Wonder Girl fick jag ibland kritik för att hon inte hade byxor.
Först och främst älskar jag siluetten.
Så jag ändrar det inte. Men Beyoncé behöver inte ha byxor.
Det är något med Yara som talar till kvinnors historia
som har kommit lite längre längs vägen.
Hon får vara mer som sig själv.
Det slår mig som lite mer
av en modern kamp än vad Diana måste hantera.
Under andra världskriget symboliserade Wonder Woman
en kulturell våg av tuffa, självsäkra och arbetande kvinnor.
VI KAN
En uppmaning till sanning, rättvisa och det amerikanska sättet samlade massorna.
Industrin anlitade superhjältar
för att stödja krigsinsatsen och sprida propaganda,
men ofta spetsad med rasism.
KRIGSOBLIGATIONER OCH STÄMPLAR KLÅR JAPANERNA!
Hjältarna var tvungna att bli patrioter.
Karaktärerna måste stå upp
för amerikanska värderingar snarare än motsätta sig dem.
FÖRFATTARE ALL-STAR SUPERMAN
Det förändrade dem totalt men gjorde dem nog också ännu mer populära.
Serietidningar förbereddes för sjömän
som inte bara behövde lära sig att läsa,
men även lära sig hur man gör sitt jobb.
Under det tidiga 40-talet steg försäljningen av serier till rekordnivå,
25 miljoner exemplar per månad.
En explosion av nya hjältar förebådade en guldålder.
DC samlade fansens favoriter och skapade det första teamet:
Justice Society of America.
Men vid krigets slut, utan några Axis-skurkar att slåss mot...
FRED
...drabbades DC av en period av efterkrigstidsblues.
Superhjältarnas popularitet bleknade ytterligare
när ett glänsande nytt föremål invaderade vardagsrummen.
Min barnvakt som liten,
precis som för större delen av min generation, var tv.
Vi hade The Mickey Mouse Club, Howdy Doody,
men vi hade också Adventures of Superman.
Snabbare än en kula
och starkare än ett lok
kan han hoppa över höga byggnader med ett enda språng.
Titta, uppe i himlen!
-Det är en fågel! -Det är ett plan!
Det är Superman!
DC svarade på tv-utmaningen genom att anta den.
I sex säsonger tog B-filmstjärnan George Reeves
på sig manteln och blev Supermans ansikte för en generation.
Varje dag i skolan
pratade vi alla om samma program som vi såg, och kunde diskutera dem.
Och det gav oss en gemensam erfarenhet.
Min vän och jag tittade på ett program och i slutet stod det:
"Superman är baserad på den upphovsrättsskyddade karaktären
i Action Comics och Superman."
Vi två reste oss upp, gick till gathörnet
och köpte våra första serietidningar, och vi slutade aldrig.
FÖRFATTARE, THE NEW TEEN TITANS
Ni bad om det, och nu är den här,
den nya officiella Superman-tröjan med Supermans officiella insignier.
När barn letade efter Superman i tidningskioskerna,
drog skräckseriernas läskiga omslag och blodiga konst
också till sig deras blickar och föräldrarnas oro.
50-talets Amerika var rädda, framför allt för ryssarna,
men också för marsianer...
Och de var rädda för jättemyror och maneter.
Och homosexuella och underjordiska sjömän som skrev beatpoesi.
MONSTER PÅ CAMPUS
Det finns knappt något du kan nämna som amerikaner
inte var rädda för på 50-talet.
KONTINENT I PANIK
Det här är Confidential File.
En av landets framstående nyhetsreportrar
ger dig en faktarapport om Amerika idag.
Den här serietidningen beskriver en sexuell avvikelse som är så chockerande
att jag inte ens kan nämna den vetenskapliga termen på tv.
Det borde finnas en lag mot dem.
Det fanns en växande underström
som var på gränsen till att bli en tsunami
och det var att serietidningar var moraliskt fördärvade,
grundorsaken till uppgången efter andra världskriget
av ungdomsbrottsligheten i Amerika.
De flesta serier är mördare. De dödar tid, de dödar fantasin,
de gör våldets regel till den enda regeln.
Föräldrarnas oenighet nådde en upprörd nivå
med publiceringen av Seduction of the Innocent
av dr Frederick Wertham.
Han predikade seriernas fördärv...
SERIE-GIFTET
...och hotet de utgjorde mot amerikansk ungdom.
VAD FÖRÄLDRAR INTE VET OM SERIER AV FREDRIC WERTHAM
Wertham ansträngde sig.
Han kunde hitta en bild av Bruce Wayne och Dick Grayson
och på något sätt hittade han massor av homosexuella antydningar i den.
Dr Wertham beslutade att det inte fanns anledning till att två unga män skulle
leva tillsammans och träna tillsammans
och klä ut sig i tajta kostymer,
såvida det inte pågick något mellan dem.
Seduction of the Innocent hävdade att
serietidningar som Batman, Wonder Woman uppmuntrade läsare att vara gay.
När det gäller Wonder Woman kanske det inte är helt osant.
Det brändes serietidningar över hela Amerika.
Syskon skvallrade på syskon för sina föräldrar
som sedan avslöjade gömmor
med serietidningar gömda under sängen, i garaget eller på vinden.
Det var cirka 400...
Rädsla för en federal utredning
och statlig reglering fick DC och andra förlag att agera.
1954 bildade de Comics Code Authority
i ett försök att självcensurera och bevara sin försörjning.
Man kunde inte publicera några serier
med ordet ''skräck'' eller ''terror'' i titeln, eller ens ''brott''.
De var tvungna att se till att det goda alltid segrade över det onda.
KAN INTE VISA DETTA
Man kunde inte prata om skilsmässa
eller skildra brottsbekämpning i ett negativt ljus.
Kvinnor borde inte finnas med i serietidningar i framträdande roller.
Inga zombier, inga spöken.
Det var ett kreativt strypgrepp.
Den strikta censuren lobotomerade superhjältegenren.
Många förlag gav upp
och en generation av kreatörer letade efter arbete.
Det koden och förföljelsen av serier gjorde
var att få människorna som producerade serierna att känna sig förtryckta.
Det var inte en särskilt lycklig tid i seriebranschen.
De avslöjade inte sitt jobb.
Det var inget respekterat yrke.
Så dessa män i sina kostymer som kunde passera som försäkringsmän
gick till jobbet och gjorde serierna i hemlighet,
åtta timmar om dagen för att sen kliva på tåget och komma hem.
Det är ett väldigt ensamt arbete.
Man arbetar helt ensam, timmar i sträck,
och får konstiga intriger i huvudet...
TECKNARE, MYSTERY IN SPACE
...för att man tänker på världen utanför.
Och man är egentligen inte en del av den.
Ens värld är den där fantasivärlden man skapar på papper.
Och vi var lite oroliga
för vart serietidningsbranschen var på väg.
Så vi brukade hålla möten för att planera vårt nästa drag.
REDAKTÖR, DC COMICS
Vi var tvungna att komma med nya idéer.
Även om fantasin hos tecknarna och författarna inte visste några gränser,
axlade redaktörerna bördan
att ta kreativiteten från idé till vinst.
Jag var redaktör och frilansskribent åt dem.
Men alla var män.
Det var svårt att vara vän med dessa män,
för de tittade på mig: "Vad gör hon här?"
FÖRFATTARE, SECRET HEARTS
De var väldigt, väldigt hårda mot tecknare
för att de ville ha bra berättelser och bra teckningar,
och de kunde skrika om de inte fick som de ville.
En redaktör är som generalen för en armé.
Han skapar en plan för att armén ska segra över fienden.
I mitt fall var jag tvungen att göra en plan
för att segra över allmänheten där ute.
Jag måste få dem att betala tio cent, för att köpa tidningen.
Desperat efter framgång
beslöt Julius Schwartz att återuppliva en sen länge bortglömd superhjälte, Flash,
en karaktär som rörde sig blixtsnabbt.
Jag heter Barry Allen. Jag är den snabbaste levande mannen.
MYSTERIET MED MÄNSKLIGA BLIXTEN!
Julie sa: "Vi ska göra superhjältar igen."
Jag sa: "Åh, herregud." Och jag var inte förtjust i idén.
Jag gillade inte superhjältarna.
Det var en jäkla sak att erkänna, men jag gillade inte att göra dem.
Jag vet inte. De var lite flamboyanta.
Trots sitt motstånd klickade Carmine Infantinos eleganta konst
och känsla för skala med science fiction-stilen.
Det visade sig oemotståndligt för en generation uppvuxen med kemilådor.
Julie gav dessa karaktärer en vetenskaplig aspekt
i vad som var jetåldern, rymdåldern.
Han drog nytta av
att barnen ville bli astronauter, eller vetenskapsmän.
The Flash och Flash Facts kom till på grund av Julie Schwartz...
KREATIV CHEF, DC ANIMATION
...och att han brydde sig om det vetenskapliga med science fiction.
Det fungerade för mig.
Jag skulle hellre lära mig min vetenskap från en serietidning
än från att gå i skolan.
Flashs alter ego,
kriminalteknikern Barry Allen var mer jordnära,
till skillnad från den mytiska gestalten i DC:s treenighet.
Superman var Superman. En utomjording från en annan planet.
Man kunde inte bli Superman.
EXEKUTIV PRODUCENT, FLASH
Batman hade grejer, en mycket rik kille som hade grejer.
Men Flash var ungefär som vi andra.
Bara en vanlig kille som råkade
bli träffad av blixten,
och jag minns att jag tänkte som barn:
"Jag kan bli träffad av blixten. Det kan hända.
Jag skulle faktiskt kunna bli en superhjälte på det sättet."
När jag läste The Flash handlade det inte bara om
en kille som sprang fort, det var en man som kunde resa i tiden...
FÖRFATTARE, THE FLASH
...och färdas genom olika dimensioner och parallella världar.
Så hans värld handlade om rum och tid.
1961 markerade en stor skräll av kreativitet.
Julius Schwartz introducerade en banbrytande idé för serier,
existensen av parallella världar.
Teorin tillät olika versioner
av samma karaktär träffa de andra.
Från det konceptet växte ett multiversum
som definierade superhjältehistorier i många år framöver.
Nu pratar alla om parallella universum.
Det var inte många som pratade om det.
Och att barn stötte på sådana koncept,
det var otroligt.
Det var som att nån stack dynamit i ens öra,
tände den och sprängde ens huvud.
Det är idén om att vi inte är ensamma.
Ja, vi lever i vår verklighet, men det finns oändligt många verkligheter
som i princip sitter sida vid sida, bredvid varandra.
Och i dessa alternativa verkligheter
har vi våra ikoniska versioner av våra karaktärer,
men på andra jordar kan de vara skurkar
eller de kanske är gifta och har barn.
Det utökar vår förmåga att berätta olika sorters historier
men ändå behålla vår kärna av ikoniska karaktärer.
DC dök ner i en katalog med oanvända karaktärer
i vad som blev en snabb kavalkad av återuppfinnande.
Denna renässans markerade en silverålder för industrin,
en era som definieras av psykedeliska teckningar och iögonfallande omslag.
Många skapades av tecknaren Joe Kubert,
en polsk invandrare som tänjde gränserna för det visuella berättandet.
Berättande låter väldigt lätt att göra, men jag lovar, det är verkligen svårt.
TECKNARE, BATMAN AND SON
Det är riktigt, riktigt svårt.
Min pappa kunde rita med en pinne, och man såg ändå vad som pågick.
Han var den typen av person som under ens uppväxt
inte stod ut med särskilt mycket.
Det var ungefär som att växa upp med Sgt. Rock.
Joe Kuberts smutsiga, repiga teckningar
förde med sig vitalitet och känslor till DC:s krigsserier,
en genre för dem som föredrog en jordnära verklighet
framför superhjältefantasier.
Mot bakgrund av världskrigen
växte deras popularitet med introduktionen av Sgt. Rock,
en stoisk John Wayne-figur som representerade...
FÖRTJÄNAR NÅGON EN MEDALJ FÖR MORD?
...krigets moraliska sida och den inre konflikt som soldater står inför.
Så småningom slutade varje krigsserie med en titel
som sa: "För inte krig mer."
De blev inte krigshistorier som var krigsförhärligande...
FÖRFATTARE, STRANGE ADVENTURES
...utan berättelser om krigets tragedier.
Pappas stil var väldigt impressionistisk.
Han fångade känslorna hos karaktärerna,
deras känslor, vad de kände.
Man måste känna in teckningen man gör,
och det är inte en lätt sak att göra.
Och jag försöker engagera mig helt och totalt i historien.
TECKNARE, OUR ARMY AT WAR
Och jag lärde mig tidigt att det är vad den här sysslan handlar om.
Det handlar inte om att göra fina bilder.
Det är bra om du kan göra det.
Men hela saken handlar om att berätta en historia.
Vi är kommunikatörer. Historieberättare.
Serier är ett medium utan dess like.
Det finns en intimitet där som inte är närvarande
i filmer, tv eller vad som helst.
Med serier får man bestämma takten när man absorberar berättelsen.
Det är något med serierna som tillåter en
att verkligen vara en intim del av dem.
Det kan förklara varför fansen är så glupska,
och de tar det så personligt eftersom det är personligt för dem.
De har haft en personlig interaktion med dessa berättelser.
Man inser varför folk älskar det mycket.
På 50- och 60-talet
drog kärlek och lust unga flickor i massor
till en genre i full blom: romantik.
De var vackert tecknade och berättelserna gick att relatera till.
JAG FÖRLORADE HONOM FÖR ATT JAG VAR RÄDD ATT ÄLSKA HONOM!
Vem har inte gått igenom hjärtesorg?
Vem har inte älskat någon utan att kärleken är besvarad?
DE SPELAR BRÖLLOPSMARSCHEN... MEN JAG KAN INTE GÅ TILL HONOM...
Tony Abruzzo som var en underbar tecknare
ville jag bara skulle jobba för mig,
för att han gjorde så vackra, känsliga karaktärer.
1962 tecknade DC-konstnären Tony Abruzzo
en flicka som drunknar i nummer 83 av Secret Hearts.
Ett år senare gjorde en New York-baserad popkonstnär,
Roy Lichtenstein, samma teckning
till ett av sina mest kända verk.
Jag går igenom serietidningar och letar efter material
som verkar rymma möjligheter för att göra en målning.
POPKONSTNÄR
Både dess visuella inverkan och påverkan
från dess skriftliga budskap, som jag sällan hittar på.
Jag tror inte att jag skulle kunna hitta på dem.
Mina konstverk har anklagats för att se ut
som det som jag kopierar,
och de ser verkligen ut som det jag kopierar.
The Drowning Woman kom direkt från den serien, Secret Hearts.
Först känner man sig smickrad och sedan utnyttjad.
Eftersom ingen tolkade det som stulet,
var det hans konstverk.
35 miljoner, 36 miljoner, kvar på 36 miljoner dollar...
CHRISTIE'S AUKTION
...37 miljoner, 38 miljoner.
38 miljoner dollar.
Han har tagit serierutorna som de här killarna har ritat,
som tjänade 15 dollar per sida,
och i princip bara förstorat deras arbete.
Det var svårt att acceptera för många av tecknarna.
Oavsett om det är fin konst eller ej,
jagade amerikanerna den ena konsttrenden efter den andra
med en högre hastighet än någonsin.
Under hela 60-talet drev motkulturen popkulturen till att spegla samtiden.
Och bevisade med det att DC var omoderna.
En växande konkurrent utnyttjade den verkligheten, Marvel.
Chefredaktören Stan Lee försäkrade sig om att hans hjältar
såg aktuella ut på försäljningsställen,
vilket grundade en livslång rivalitet.
För flera år sedan var läsarna bara intresserade av vanlig fantasy
och våra skurkar var bara några galna män som ville styra världen.
Men nu är våra läsare intresserade av verkliga problem,
och vi upptäcker att nu är våra skurkar den typen av människor
som kan orsaka rasupplopp eller röra upp problem
mellan olika klasser.
Marvel blev framgångsrika. Det var förändringarnas tid.
Och deras superhjältar hade egenheter.
Och de var lite knäppa.
De var konstiga. Inte ens särskilt heroiska till en början.
De slogs med varandra, de bråkade,
de var småsinta och de blev förkylda,
och de var avundsjuka på varandra.
Dessa karaktärer kunde vara du.
Marvel var väldigt fokuserat på att vara världen utanför ens fönster.
Alla deras berättelser utspelar sig i New York City.
DC etablerade alla konventioner för superhjältegenren,
och Marvel gjorde sig ett namn genom att bryta mot dessa konventioner.
De kunde inte ha gjort det om inte DC först hade sagt:
"Så här ser en superhjälte ut. Det här är vad en superhjälte gör."
DC tittade på Marvel som: "En övergående fluga."
De tittade på serierna och sa: "Teckningarna är dåliga.
Jag antar att dåliga teckningar säljer."
Jag tror inte att DC som grupp fattade det.
Jag tror inte att de hade någon riktig förståelse
för vad Marvel gjorde bra som de inte gjorde.
Det var ett företag som hade varit den dominerande aktören.
Men Marvels grejer stärktes medan DC:s inte gjorde det.
Superman, Batman och Wonder Woman var under denna era särskilt intetsägande.
Hjältarna blev mer som glada auktoriteter,
de blev faderliga.
Ursprungligen tänkt som en självständig rättskipare
som satte skräck i brottslingarnas hjärtan
spelade 50- och 60-talens Batman
i en färgstark, barnslig fantasivärld.
Intresset och försäljningen rasade.
När nedläggningen närmade sig kastades en livlina
när DC licensierade rättigheterna till en icketecknad TV-serie.
När TV-programmet Batman visades
den där kalla vinterkvällen i januari 1966
var jag 14 och ett halvt. Jag var en ivrig serietidningsfantast.
Ingen var mer upphetsad över att Batman -serien
skulle visas på tv än jag var.
Kom ihåg, Robin, se alltid åt båda hållen.
Det fanns inget så kreativt på tv,
och programmet var noggrant planerat.
Det hade ett utarbetat utseende, en utarbetad ton.
Skådespeleriet var precis som det borde vara.
Tryck dig därifrån, Robin.
Jag tog det som ett seriöst program.
Jag förstod inte alls att det var kul.
Det fanns ingen komedi i det för mig.
Så det var en bra introduktion till Batmans värld.
Heliga mänskliga pärlor, Batman.
Nej, Robin, pärlor kommer från ostron.
Du kom ur den där musslan.
Efter cirka 20 minuter slår det mig. Pow!
Zap!
Whamm!
Herregud. Det här är en komedi.
De gör ett skämt av Batman.
Hela världen skrattar åt Batman.
Och det knäckte mig.
William Dozier, Batmans exekutiva producent,
hade aldrig läst en Batman-serie när han fick det jobbet.
Den ganska uppenbara idén var att göra det så fyrkantigt...
EXEKUTIV PRODUCENT, BATMAN
...och så allvarligt, klichéfyllt
och överdrivet,
men ändå med en viss elegans och stil,
att det skulle vara roligt.
Att det skulle vara så simpelt och dåligt att det skulle vara roligt.
Jäklar i min låda!
För många var den ljusa, glada TV-Batman en distraktion,
och en bra distraktion.
Vi alla behöver distraktioner ibland
från det som händer utanför i den verkliga världen.
Här var detta jättelöjliga tv-program
som de gjorde färgglatt och överdrivet,
och de gjorde det lite subversivt.
Hippier tycker att vi är coola. Vi är attraktiva för dem, du vet?
Även om det kanske inte förstås av mer sakliga sinnen,
så på sitt eget sätt gör de vad de kan
för att rätta till världens elände med kärlek och blommor.
Medan äventyren och Bat-prylar tilltalade barn...
BATMOBIL BATSPÅRARE
...fick vuxna sina kickar av humor och sexuella antydningar.
Vill du komma in på ett glas mjölk och kakor?
En man kan inte överleva endast på brottsbekämpning.
Även om Batman orsakade en uppsjö av kortlivad spänning
blev TV-programmet en parodi på sig självt
och tittarna slutade titta på det.
Nätverket avbröt den ordleksfyllda galenskapen
efter bara tre säsonger.
Ingen erkände programmets stora kreativa upptäckt
förrän decennier senare, att varje återgivning av Batman
kunde ha en annan ton.
Tittar man på Batman som skapades 1966
är det inte samma Batman som finns idag.
Det fanns alltid ögonblick där de kreativa
ville göra något annorlunda.
Ja. Titta på det. Det är toppen.
Jag ville göra en berättelse där karaktären Batman utvecklades.
FILMREGISSÖR, BATMAN
Jag ville göra en bristfällig Batman.
Och jag ville placera honom i ett läge som inte hade gjorts riktigt förut,
att luta starkt mot noirsidan
av historien och göra honom till världens bästa detektiv.
De första inspelningsdagarna handlade egentligen
om att ta reda på hur Batman lät,
hur de andra karaktärerna förhöll sig till honom.
Här jobbar polisen.
Hur går en maskerad man med en mantel in på en brottsplats,
och hur får man det att kännas verkligt?
Att filma den scenen var mycket utmanande
och i slutändan satte den tonen för hela filmen.
Tvinga mig inte att skada dig.
Passa dig, du.
Känner du till mitt rykte?
Det finns vissa saker man får göra i en Batman-film.
Man måste nypa sig själv, för att:
"Vi kommer att behöva vår version av Batmobilen."
Som barn älskade jag Batman 1966. Jag älskade Adam West.
Och Futura-Batmobilen, konceptbilen,
var den coolaste bilen någonsin, med elden som kom ut där bak.
Jag visste att jag ville ha en muskelbil.
Jag ville att man skulle känna att det var helt verkligt.
Styrkan med den här filmen är att den levererar...
SKÅDESPELARE, BATMAN
...i alla viktiga ögonblick, men allt känns verkligen övertygande.
Han är mån om att det ska kännas verkligt och motiveras av känslor.
Berättelsen är väldigt psykologisk.
Han hanterar i princip saker som hände honom som barn.
Och han drivs att försöka förstå sitt liv.
Och för mig är det vad filmskapande är, eller hur?
Man försöker berätta historier eftersom man genom att göra det
skapar ordning och mening hos världen.
Amerika 1968 blev till kaos.
I ett samhälle plågat av Vietnamkriget,
oordning för medborgerliga rättigheter, och social orättvisa
verkade DC-karaktärerna tondöva.
De stod inför sin egen verkliga fara: att bli en relik.
BATMAN DÖR!
Pengarna tjänas från licensiering, pengarna tjänas på leksaker.
Pengarna finns inte i serierna. De är en förlust för att locka till köp.
DC inkasserade Batmania-varor till ett värde av 75 miljoner dollar,
en enorm summa på den tiden,
och något som den affärskunniga VD:n Jack Liebowitz utnyttjade.
1969 siktade ett företagsövertagande in sig på DC
för dess licensieringspotential, inte dess serier.
Det var helt andra villkor på gång.
Folk var rädda, det var de verkligen.
De visste inte hur det skulle gå med deras jobb som ett resultat av det.
Liebowitz tvingade bort ett antal DC-legender,
inklusive Batmans medskapare Bill Finger, som dog utblottad 1974.
Jerry Siegel och Joe Shuster arbetade inte längre på företaget.
Flera bittra stämningar om rättigheter och äran för Superman
försämrade relationen.
Den familjära atmosfären kapitulerade inför företagsstrukturen.
Makten som en gång innehades av superhjältar gick till de nya cheferna,
Warner Communications.
Anledningen till att de köpte DC Comics var väldigt enkel.
De ville ha rättigheterna till Superman.
De kände att det var den enda seriefiguren
som var kapabel att bära upp en storfilm
och varorna som skulle medfölja den.
Bara om man ser det genom den tidens lins
verkar något av det vettigt.
Ingen förstod värdet i dessa karaktärer
eller trodde att de hade något värde.
De tittade ner på skaparna, generellt,
och såg inget värde.
DC Comics dagar var räknade,
och dess universums öde var osäkert.
Om Amerika kunde landa med en människa på månen,
hur svårt kunde det vara att göra superhjältar relevanta igen?
Det här såg ut som ett jobb för...
...fansen.
Undertexter: Marie Åkerlund