ØST FOR VATNAJÖKULL PÅ ISLAND APRIL 1945
Sånn, ja.
Nå er kjempen her!
WASHINGTON D.C., USA NÅTIDEN
Jeg skal ta dere. Hvor er dere? Hvor er dere?
Å nei, jeg hører de fryktelige små alvene. Ikke kom nær meg.
Hvor er dere? Jeg skal ta dere. Dere er fryktelige!
Nå tok dere meg. Dere tok meg. Dere vant.
Enda en gang, bestefar. Enda en gang.
-William Carr... -Sir.
-Satellittdataene er analysert. -Fortsett.
Bilder fra leteområdet på Island viser avdekket materiale.
Vi er 80 % sikre på at det er gjenstanden vi leter etter.
Innled fase én.
REYKJAVIK, ISLAND
Som dere ser er planen vanntett. Vi kan begynne straks vi...
-Beklager forsinkelsen. -Det går bra.
Avslutningsvis er det tydelig, ut ifra alt vi har gått gjennom i dag,
at det er opplagt for både oss og dere at vi forlenger lånet.
Alle her i rommet vet at fremtiden for Islands telekommunikasjon er lys.
Jeg tror at vi alle er enige om at fremtiden ser lys ut og...
-Kristín? Hva synes du? -Tja...
-Hva har endret seg? -Hva?
For to måneder siden avslo banken det. Forretningsplanen var ikke gjennomtenkt.
Jeg lurer på hva som har endret seg.
Ja, det er et godt spørsmål, Kristín. Alt har endret seg.
Det er en helt ny plan, som jeg forklarte før du kom.
Jeg har sammenlignet det nye forslaget med det gamle. Som dere ser...
-Det nye forslaget... -Vent litt.
Hvis vi sammenligner avsnitt fire, som inneholder hovedargumentet,
med avsnitt fem i det forrige forslaget, så er bare overskriften ny.
Det hører med at det finnes likheter mellom forskjellige forslag.
Hvis vi ser på lånene, så er det tydelig at det er samme tall...
...og samme resultat. Som vi pleier å si, det er gammel vin i nye flasker.
Hei. Unnskyld, jeg glemte å ringe tilbake.
-Hører du meg? -Ja. Hvor er du?
-Jeg skal ut på en forskningsreise. -Forskningsreise?
-Vent... Heter forskningen "Lísa Dröfn"? -Lísa Dröfn?
Nei, vi slo opp i forrige uke.
-Jaså? Hva var det som skjedde? -Nei, altså...
Hun er en dynetyv. Hun stjeler dyna fra meg når hun sover.
Slo du opp på grunn av en bagatell?
Du slo opp med en fyr fordi han lo som en hvalross.
-Det var noe helt annet. -Så klart.
Jeg blir borte i to-tre dager.
-Hvor er du egentlig? -Jeg?
Jeg er rett øst for Heiðmörk.
Du er ute på Vatnajökull uten å be meg med.
Du hadde ikke blitt med uansett.
-Du jobber hele tiden. -Det er mye nå, men...
-Det er alltid mye. -Hva mener du?
Et snøskred! Vallý! Grip tak i Benni. Hold ham fast!
Elli?
-Hva skjedde? Gikk det bra? -Ja da, alt er i orden.
-Hva skjedde? -Jeg må ha kjørt på en stein.
Hva? Faen...
-Gikk det bra? -Ja da.
-Hva? -Hva er det? Et dekk.
-Kommer det fra et fly? -Jeg tror det.
Se der.
-Dere? -Hva er det?
-Tuller du, eller? -Hva?
Dette er helt sjukt.
-Hei. -Hei.
-Jeg vil prate litt med deg. -Ja vel. Men det forandrer ikke på noe.
-Det må være mulig å finne en løsning. -Du får snakke med Rósa om det.
Jeg vil ikke kaste bort tid på det. Hun hører kun på deg, og jeg skjønner hvorfor.
-Vi sees, Runólfur. -Kristín. Kristín!
Kan du ikke jobbe for meg? Jeg mener alvor.
-Godt forsøk. -Kristín!
-Ferdig? -Ja.
Greit.
-Dette er et historisk øyeblikk. -Jo da.
-Vær forsiktig. -Ja da, det går bra.
-Skal jeg også krype inn? -Vent litt.
Ser du noe der inne?
Er det noe der?
-Elli! Er alt i orden? -Ja.
Elli?
Dette er helt sjukt!
Benni?
Har de tenkt å lande her?
Hva? En amerikansk flyger?
Elli, kan du komme tilbake?
Hei, lille pusekatt. Hvordan går det?
Har du kost deg her hele dagen?
Er du ikke sulten?
Du er så bortskjemt.
To store amerikanske militærfly landet på Keflavík
med et miljøforskerteam fra Alaska.
Ekspedisjonen skal måle den globale oppvarmingens virkning på isbreene.
Men ikke alle er glade for dette besøket.
Det er hykleri at USA tar med seg utstyr til Island
for å studere en global oppvarming som de i stor grad selv er skyld i.
Vi demonstrerer utenfor ambassaden.
Hvordan står det til?
-For en herlig dag. Dr. Sally Speight. -Hei.
Universitetet i Anchorage, klimaforskergruppen.
Jeg leste om det. Dere skal måle avsmeltingen på isbreene.
Det stemmer. Vi skal studere virkningen av global oppvarming.
En værsatellitt fant vraket, men dere kom visst først frem.
Avsmeltingen kan by på overraskelser. For en skjønnhet. Det er så intakt.
-Ja, det er utrolig. Et historisk funn. -Det skal være sikkert.
Har dere fortalt noen om det?
-Nei, vi fant det nå nettopp. -Å ja.
Kan dere skrive navn og telefonnummer i tilfelle vi vil ta kontakt senere?
-Ja da. -Flott.
-Har du en penn? -Klart det.
Stå stille!
Ikke rør dere!
Stans!
Følg etter ham!
-Skyt den jævelen! -Nei!
-Helvete! -Ikke rør deg!
Du har brukket en negl, så jeg må redde deg.
De har drept Benni. Jeg flyktet. Men Vallý kunne ikke...
-Elli, jeg tror ikke på pisspreiket ditt. -Du må ringe...
-Elli? -Faen også! Helvete!
Elli?
Dette er Elías. Send meldingen din med en diskett i posten. Det er enklere.
Hei, Elías. Jeg ville bare fortelle at du er en jævla idiot. Ok?
Dette er helt sjukt.
En amerikansk flyger...
Her. Han mistet telefonen.
Han har tydeligvis sendt denne meldingen.
Hvem sendte han den til?
-Her. -Da får vi finne henne.
-Hei? -Hei. Du nevnte gammel vin i ny flaske.
Jeg vet det. Jeg eier ikke folkeskikk.
-Skikkelig musikk. -Runólfur, dette går ikke.
-Hvis du tror at dette endrer noe... -Hvor er korketrekkeren?
Og glass? Der er de.
-Hei. -Unnskyld. Tenker du på Vår herre iblant?
Jeg kommer fra Society of Universal Brotherhood. Dette er kortet mitt.
-Faen. Jeg er så jævlig klønete. -Vent lite grann.
-Det var min skyld. Jeg kjøper nye glass. -Ikke tenk på det.
-Kristín. -Vent.
-Jeg visste ikke at du hadde selskap. -Gå ut.
Vi har en privat samtale. Ok, kamerat?
Er det greit?
La ham være!
Hei. Hallo!
-Hallo? -Hør nøye etter, Kristín.
Vi har broren din.
Hvis du sier noe til politiet om flyvraket på isbreen, eller noe annet,
så kommer broren din til å dø.
Du...?
-Hallo! -Hva går det av deg?
Trenger du hjelp?
Unnskyld, men du kan ikke gå inn der.
-Sir? -Hvordan går det?
Det er ingen spor etter Napoleon i vraket. Vi gjennomsøker området rundt.
-Fortsett. -Det er seks personer på passasjerlisten.
Vi har bare funnet fem lik.
En viss oberst Brandt mangler.
-Oberst Brandt hadde ansvar for Napoleon. -Kan Brandt ha overlevd og unnsluppet?
Utvid søkeradius til ti kilometer.
Uten ekstra folk og utstyr blir det vanskelig.
Jeg trenger droner og detektorer.
Du skal få det. Men inntil videre må du bruke det du har. Finn Napoleon.
Oi, det var alt. Jeg kommer tilbake med mer til henne.
Hvordan er det du ser du ut? Kom inn.
Kjære deg, som du ser ut. Kom og sett deg. Himmel og hav...
Vær så god. Nå fryser du vel?
Hva i all verden har hendt?
Det vet jeg ikke.
Og... Jeg vil ikke skape vanskeligheter for deg, Rósa.
Vanskeligheter? Nei, kjære deg. Du skaper ikke vanskeligheter.
Du forstår ikke.
Elli sendte dette. Jeg tror at de var på isbreen og fant dette gamle flyvraket.
Det er et slags gammelt nazistfly. Og det ligger lik i det.
-Rósa? Det er låst. -Jeg er ikke her.
Jeg tenkte å begynne å grille.
-Ja. Jeg kommer straks. -Greit.
-Kristín, du må... -Se her...
Du må være ærlig. Får jeg se på deg? Har du tatt narkotika?
Selvfølgelig ikke. Se her.
Det står "Operation"... Er det en L?
"Leon"? "Operasjon Leon"?
Jeg må finne ut hva det betyr. Hva betyr det?
"Operation Leon"...
Prøv å søke på "nazister".
"Fly". "Island". "Vatnajökull". Noe sånt.
Ok. Kan dette være noe?
Prøv den der.
En som har spesialisert seg på nazistenes forbindelser til Island,
er den nyutnevnte professoren på Universitet på Island, Steve Rush.
-Hadde tyskerne tenkt å invadere Island? -Nå tuller du vel?
-Hva? Vet du hvem det er? -Ja...
-Er det...? -Hysj. Vent.
De fløy rekognoseringstokt og sendte spioner,
men det fantes ingen bevis for at en invasjon var på trappene.
Tysklands marine var ikke stor nok...
Rósa?
-Kom fort. -Jeg kommer straks.
Strategisk sett var Island av liten verdi for den tyske overkommandoen.
Politiet leter etter Kristín Jóhannesdóttir.
Kristín er 34 år, har middels høyde, med skulderlangt mørkt hår og brune øyne.
Hvis noen vet hvor hun befinner seg, må de kontakte politiet i Reykjavik.
Det var alt i denne sendingen...
-Ser du etter Steve? -Ja.
-Han er ikke hjemme. -Vet du hvor han er?
Han er sikkert på den irske puben. Som vanlig.
-Men er det ikke Kristín Jóhannesdóttir? -Hei, Steve.
-Drikker du fortsatt GT? -Nei, ellers takk.
Da blir det stout. To, takk.
-Steve, jeg må spørre deg om noe. -Og jeg må spørre deg om noe.
-Du ringte aldri tilbake. -Nei. Jeg er lei for hvordan det endte.
-Du? Er alt i orden? -Ja da, det går bra.
-Sett deg. -Takk.
-Faen... -Hva er det som foregår?
Hva kan du fortelle om noe som het "Operasjon Leon"?
Det har jeg aldri hørt om.
Har du hørt om et tysk fly som styrtet på Vatnajökull, eller noe sånt?
-Du mener "Operasjon Napoleon". -Kanskje det. Fortell om den.
Operasjon Napoleon er et ekko av et ekko. Men...
Det finnes ikke bevis for at den fant sted.
Hva sier ekkoet?
På slutten av Andre verdenskrig fløy et fly fra Berlin mot et ukjent sted.
Det ble aldri sett mer. Det bare forsvant.
Ok. Og hva står "Napoleon" for?
Det skal ha vært en kode for flyets last.
En hemmelighet som kunne forandre historiens gang.
-Hvordan da? Hva var det? -Jeg vet ikke.
Konspirasjonsteoretikere hevder at det var en ufo, utenomjordisk teknologi,
en tidsmaskin eller en superbombe. Det er bare nonsens.
-Men kan flyet ha styrtet på Vatnajökull? -Det kan like gjerne ha styrtet på månen.
Hvor har du hørt om Operasjon Napoleon?
Ok... Jeg må vise deg noe.
-Å, faen! -Vent...
-Unnskyld. -Vent litt. Hvor skal du, Kristín?
Vent!
Kristín! Vent!
Dere må hjelpe meg. Den mannen forfølger meg. Han er en voldtektsmann.
-Han der? -Ja.
Tenk at jeg stjal en sykkel. Jeg har aldri stjålet noe før.
Han så deg. Han finner fort ut hvem du er.
-Hvem er han? -Jeg vet ikke.
Men han klarer å spore opp folk.
Sikkert via mobilen. Helvete, det burde jeg ha skjønt. Faen!
Gi meg mobilen din. Skynd deg.
Herregud. Den er verdt 300 pund. Helvete!
Kan vi prate et sted? På et trygt sted?
-På et trygt sted? -Ja.
Ja, kanskje.
Jeg er ganske sikker på at det er en tremotors Junkers Ju 52.
Fargene og skvadronmerkene tyder på at den var basert i Berlin.
Jeg vil bare vite hvor flyet er, så jeg kan finne Elías.
-Bildene har vel posisjonsdata? -Nei. Han liker ikke å bli registrert.
Elías, din idiot.
Jeg vil hjelpe deg, Kristín. Men da må jeg få vite mer.
Dette er alt jeg vet. Jeg lover.
Lover du...?
Lover du at du ikke hadde noe å gjøre med den døde mannen...?
Den døde mannen i leiligheten min? Jeg lover, Steve.
Selv om du klarer å finne flyet, så er det mulig at broren din...
Ja. Men jeg har ikke noe valg.
Kanskje dette ikke var noen god idé.
Vent...
Unnskyld.
Jeg tror deg.
Kom. Vi får se hva vi kan finne ut.
-Sir... -Kvinnen. Fortell.
Mannen hun traff på baren er professor Steve Rush. Britisk, historiker, enslig.
-Jeg sjekket huset hans. Ingen hjemme. -Installer dere på ambassaden.
Jeg vil vite alt om Kristín Jóhannesdóttir og professoren.
Venner, familie... Alt som kan føre oss til dem.
-Rush har et kontor på universitetet. -Ta noen folk med deg.
Jeg klarer det på egen hånd.
Hvis flyet kom fra Berlin, måtte det fylle drivstoff i Reykjavik.
Det fløy nok nær isbreen,
men uvær eller navigasjonsfeil kan ha ført det ut av kurs.
Det er et stort område. Vatnajökull er enorm.
Nesten like stor som Wales.
Jeg kjenner til fire operasjoner på breen som ble utført av USAs forsvar.
En i 1952, en til i 1959. Og en svært omfattende i 1988.
Den siste og de to første var etter sigende militærøvelser, men...
Den i 1967 var en del av Apollo-programmet,
for å forberede astronautene på månelandskapet.
Alle kan ha vært dekkoperasjoner for leting.
-Etter flyet? -Kanskje...
Hvis man kjenner koordinatene for de fire operasjonene, kan man legge dem inn her.
-Det kan vise hvor man bør lete. -Kan du skaffe koordinatene?
Nei.
Men den amerikanske ambassaden har arkiv fra etterkrigstiden. Det kan være der.
-Den amerikanske ambassaden? -Ja.
-Hvordan skal jeg komme meg inn der? -Det kan du ikke.
Men det kan jeg. Jeg driver med research der stadig vekk.
Nå bør vi dra.
Tommy!
Der er du jo. Hyggelig å se deg, professor.
-Står til? -Skal du drive med mer research?
-Ja. Dette er min doktorand Linda. -Hyggelig å treffes, Linda.
-Litt av en arbeidsdag. -Ja, men ikke bry deg om det.
-Takk, Tommy. -Ingen årsak.
USAs AMBASSADE
-God morgen, Miss Moneypenny. -Kommandørkaptein Bond.
Så godt å se deg. Dette er min assistent Linda.
Hei. Skriv deg inn her.
-Hvilken som helst? -Hvor du vil.
Takk.
Informasjonen er fortsatt gradert.
Jeg skal prøve noe.
USAs LUFTFORSVAR PILOTER ISLAND
De islandske myndighetene har ikke noe imot ekspedisjonen på isbreen.
Men de nødvendige tillatelsene tar flere uker å behandle.
At teamet deres landet på breen uten å vente på offisiell godkjennelse...
Det kan føre til en alvorlig diplomatisk episode.
-Er alt i orden? -Beklager, jeg må prate med ambassadøren.
-Ikke nå, Liz. -Det er i orden. Bare stig på.
Slå deg ned. Var det Liz du het?
Hva har du på hjertet?
Det digitale arkivet. Hei. Ja?
-Vi bør dra. -Bare et øyeblikk.
Det er de.
Nå med en gang.
Ja.
Steve, noen vil prate med deg. Vent litt. Steve!
Okei...
Nå går vi.
Unnskyld meg, sir. Vent her.
Det begynner å utarte her ute. Vi trenger forsterkninger.
Faen!
Nå!
-En med alt på. -Takk.
Jeg har sjekket alle amerikanske flygere som var stasjonert her på den tiden.
-Sannsynligvis tok de del i letingen. -Og...?
De fleste er pensjonister i Florida eller døde.
Men en av dem er fremdeles bosatt på Island.
Er det sant?
Skvadronsjef Leo Stiller.
Det sto en adresse der. Kjenner du til den?
-Ikke akkurat. Det er utenfor byen. -Bra. Da drar vi.
Ja vel.
Absolutt. Ja. Jeg forstår.
-Det er henne. -Hun er tøff. Det må jeg innrømme.
Takk.
Som sagt kan jeg ikke gjøre noe med de islandske myndighetene.
Hvis de sender kystvakten for å jage dere...
Si at ekspedisjonen på isbreen
er i ferd med gjøre et gjennombrudd i kampen mot klimaforandringene.
-Det vil være til Islands fordel. -Jeg kan ikke utføre mirakler.
Mirakler handler om ansporing.
Hvordan går det med din sønn Tyler? Han studerer juss på Harvard, ikke sant?
Det hadde vært synd om man fant et halvt kilo kokain på rommet hans.
Elsker du sønnen din nok til å utføre mirakler, ambassadør?
Du fortalte aldri om familien din. Utenom broren din, da.
Og jeg fikk aldri spurt deg om hvorfor du fremdeles er på Island.
Jeg møtte en islandsk jente. Jeg trodde at vi fant tonen.
Men en dag sluttet hun å ringe tilbake.
Jeg kunne ha reist fra landet med halen mellom beina.
Men så tenkte jeg: "Du kan ikke dra. Det er skjebnebestemt. Jeg føler det på meg."
Og voilà, her er du nå.
Du kommer med mye pisspreik, professor. Vet du det?
Sant nok.
Nei, jeg fikk en stilling som gjesteforeleser.
Mamma døde da jeg var 19 år. Elías var 11.
Vår såkalte far var ute av bildet på det tidspunktet.
Det siste jeg hørte var at han bor i småbyen Grindavík.
Vi har ikke møtt ham på årevis.
-Så leit. -Det er i orden.
Det har bare vært meg og Elías ganske lenge nå.
-Er du sikker på at det er riktig sted? -Det er jo ikke noe annet her.
Hallo?
Leo Stiller?
Hallo?
Hallo? Er det noen her?
Hallo?
Ut, ellers ringer jeg politiet!
Vi ville prate med Leo Stiller.
Ok, vent. Vær så snill. Vi må bare...
Gå vekk!
-Ut! -Hør på meg.
Broren min så noe på isbreen i går. Et gammelt fly.
Fra Andre verdenskrig. Tysk.
Vær så snill. Jeg må finne broren min.
Og Leo Stiller er vår eneste ledetråd.
Leo er død.
Visste mannen din noe om flyet?
De begynte å fly over breen med ordre om...
...å se etter "noe uvanlig". Det var bare et oppdrag.
Etter kort tid gikk det rykter om at de lette etter et tysk fly...
...som inneholdt en hemmelighet.
Noen sa at det var et kjernefysisk våpen.
Andre trodde at det var et dødelig virus utviklet av nazistene.
Leos overordnede, Harry Ingles, hadde en egen teori.
Han var sikker på at flyet fraktet Walchensee-gullet.
Walchensee? Gullet nazistene stjal fra jødene?
Så døde Harry i en flystyrt.
"Pilotfeil."
Trodde ikke Leo på det?
Leo mistet halve slekten i konsentrasjonsleirene.
Det ville ha vært en enorm urett
hvis den frie verdens ledere skulle forsyne seg av Walchensee-gullet.
Leo og jeg ble med i Islands isbreforening.
En gruppe legfolk som foretar regelmessige turer oppe på breen.
Det ville ha vært et ufattelig lykketreff hvis vi fant noe, men...
Vi ble venner med en bonde som bodde nedenfor breen.
Ragnar. Han hjalp amerikanerne med å lete.
Årene gikk, og den globale oppvarmingen økte.
Isbreen begynte å smelte.
Vi begynte å finne saker og ting.
Kom.
Herregud...
Her er et kart over breen i stor skala.
Ut ifra isens bevegelse over tid
og flyets trolige rute
regnet vi oss frem til området der vraket trolig befant seg.
Men...
Å ja...
I en liten bekk her, der breen møter disse fjellene...
...fant vi...
...dette.
Og...
...denne.
Det tydet på at noen kunne ha overlevd styrten.
Vi håpte på å finne levningene, men det var ikke noe der.
Etter hvert,
etter å ha lest hundrevis av utskrifter, beretninger og brev fra gamle nazister...
...begynte et bilde å tegne seg.
Et bilde av hva da?
En gruppe mennesker som levde i skyggene.
Men ett navn dukket stadig opp.
General Timothy Carr.
Han var med i Pattons tredje armé.
I krigens siste dager var han tilknyttet britenes 21. armégruppe utenfor Berlin.
Dokumenter på ambassaden antydet at Carr ledet alle leteoperasjonene på breen.
Det stemmer. Men han var ikke alene om det.
Han må ha hatt folk bak seg. Mektige personer med innflytelse.
Timothy Carr hadde en sønn.
William. Forhenværende spesialsoldat.
Han har hatt en uspesifisert stilling i CIA
de siste 20 årene.
CIA?
Hvis du går ut på breen, kan du ikke redde broren din.
-Disse menneskene dreper dere begge to. -Jeg har ikke noe valg.
Helvete!
-Steve, jeg er blitt skutt. -Helvete!
Kjelleren. Gå ned i kjelleren.
-Skynd dere. -Pass føttene. Faen heller...
-Går det bra? -Dere kan komme ut her.
Herregud.
Kom dere til Ragnars gård nedenfor breen. Her.
Hans sønn Einar bor der. Si at jeg har sendt dere. Av sted!
Nei, nei, du må bli med!
-Jeg er så lei for det. -Dette har vært i emning i lang tid.
Kom.
-Hvordan fant de oss? -Datamaskinens historikk på ambassaden.
Det burde jeg ha tenkt på. Kom!
Faen! Faen... Kom!
Steve. Vent litt...
Se. Det er folk der nede.
Du må få hjelp. Kom.
-Kom. -Nei, nei. Det er...
Nei, nei, nei...
Helvete!
Nei...
Vi må gå nå. Nå.
Hvor faen er du?
Hva faen? Hallo!
-Hva faen driver dere med? -Inn i bilen igjen!
Faen. Faen!
Kjør forbi den.
Drittsekk!
Kristín.
Kristín!
Faen...
Faen ta!
Vil du høre noe interessant?
I Russland på 60-tallet
begynte Sovjet å eksperimentere med å temme vill rev.
Det var enkelt. Forsøkslederen holdt hånda ved buret,
og hvis en rev prøvde å bite, ble den avlivet.
Bare revene som ikke bet fikk formere seg.
Resultatet var forbløffende.
I løpet av noen få generasjoner hadde man fått en ny reveart
som overhodet ikke lignet på en rev.
Den hadde hengende ører, bjeffet som en hund og logret med halen.
Men var det fremdeles en rev, eller var det en hund?
Man kan tro at man er én ting...
...men alle kan forandres.
-Er du Jóhannes? -Ja?
Send opp dronene og last vraket om bord.
Ikke et eneste spor skal etterlates.
De unnslapp.
-Og Sarah Steinkamp? -Hun er ikke noe problem lenger.
Men hun har samlet mye informasjon om vraket.
-Noe som viser hvor Napoleon kan være? -Vi går gjennom dokumentene.
Sjekk nøye. Gi beskjed hvis dere finner noe.
Ja da.
Ja da, jeg vet det. Jeg vet det.
Du må være Einar.
Jeg heter William Carr.
-Jeg kjente faren din. -Det husker jeg.
Du kan vel ikke ha vært mer enn 10-11 år?
Jeg var 13 sist du var her. Det var i 1988.
Det stemmer, ja. 88.
Hvordan går det med moren din?
-Hun er død. -Det var leit å høre.
Kan vi gå inn og prate?
Det ser helt likt ut.
Er det kaffe?
Får jeg...? Jeg har reist langt.
Jeg skal ikke oppholde deg, Einar. Jeg må bare spørre deg om noe.
Takk.
I årene siden jeg sist var her, har du funnet noe på isbreen?
Jeg... Jeg har ikke lett.
Faren din, da?
Nevnte han aldri noe for deg?
-Nei. -Pappa beundret faren din.
Jeg også. Han var rolig og effektiv.
En man kunne sette sin lit til.
Han døde altfor ung.
Jeg spør deg en siste gang, Einar.
Har du funnet noe på isbreen?
Jeg tuller ikke nå.
Hvis det er noe her, vil karene mine finne det.
Det er ikke noe her.
Du har mye av faren din i deg.
Du er ærlig, slik han var.
Takk for kaffen.
Steve?
-Vi trenger proviant og telefoner. -Ikke noe problem. Jeg skaffer telefoner.
Takk, Jóhannes. Det setter vi pris på.
-Hei. -Har du det bedre?
Kristín. Vent. Beklager.
-Hallo! -Hvor er klærne mine? Hvor er skoene?
Unnskyld. Jeg visste ikke hvor vi ellers skulle dra.
-Hvor som helst, bare ikke hit. -Vi kan nok stole på ham.
-Stole på? -Ja.
Han knuste datterens sparegris for å kjøpe brennevin.
Han gikk fra familien sin fordi vi forhindret ham i å drikke!
Vi trenger ham.
Å, faen.
Jeg tror at vi trenger ham.
-Har du den? -Greit.
Hold ham i live til vi finner kvinnen.
Hvis vi kjører hele natten, er vi i Jökulsárlón i morgen tidlig.
Så kan vi finne gården som Sarah Steinkamp pratet om. Denne Einar Ragnarsson.
Sjøveien er tryggere.
Takk, men dette ordner vi opp i selv.
-Han har rett. Sjøveien er tryggere. -Og hva om det blir uvær?
Værmeldingen ser bra ut. Vi kommer frem tidlig på ettermiddagen.
Det faktum at du hjelper oss nå, tror du at det veier opp for noe?
-Hva? -Nei, Kristín. Det tror jeg ikke.
Her. Ta mer smertestillende.
Takk. Du er bestandig så omtenksom.
-Elli pratet med meg. -Ja, jeg vet det.
Jeg ba ham om ikke å bruke mer krefter på deg.
Kan du virkelig ikke gå til politiet?
Nei.
Da er det i hvert fall bra at du får hjelp av Indiana Jones.
Jeg får se til ham.
-Vil du ha nye bandasjer? -Nei da.
Hvis du hører fra Elías, kan du gi meg beskjed?
Ja, det skal jeg gjøre.
Så... Er du klar for villmarken?
-Kom. -Det er noe for meg, ja.
"Born to be wild." Ta vare på deg selv.
-Faen ta. -Utvid søkeradius til 30 km.
-Det er nåla i høystakken. -Utvid den. Vi har dårlig tid.
Hva i helvete er dette bråket?
God dag. Er du Einar Ragnarsson?
-Ja. -Hei, jeg heter Kristín.
Sarah, kona til Leo Stiller, sendte oss hit.
Hva er det der?
Jeg har et sår. Og det begynner å blø gjennom.
Det går ikke an. Vi får se på det.
Nesten ferdig.
-Sånn. Er det greit? -Ja. Takk.
Sarah Steinkamp sa at du kunne hjelpe oss.
-Unnskyld, jeg oppfattet ikke navnet ditt. -Jeg heter Steve. Steve Rush.
-Steve? -Ja.
-En kortform av Steven? -Nei. Bare Steve.
Einar, jeg vet at du vet hva Sarah og Leo gjorde oppe på breen.
De lette etter flyet, ikke sant? Du må hjelpe oss.
Kom igjen! Kom igjen! Faen!
Den firkanten der er målet!
Faen ta! Selv jeg kunne ha scoret der.
Ja, ja...
Pannekaker?
Mer pannekake, Steven?
Du er morsom, bondegutt.
Jeg prøver ikke engang.
Se her.
Vi kjenner den trolige kursen til flyet.
Ja. Faren min var antakelig den siste som så flyet.
-Jaså? -Ja, vinteren 1945.
Den amerikanske hæren begynte å ha øvelser på isbreen i 1952,
og kom tilbake med jevne mellomrom.
Faren min mistenkte at de lette etter flyet. Eller noe fra det.
Ja...
Ekspedisjonslederen var denne mannen.
Timothy Carr.
Den siste store ekspedisjonen var...
..."vitenskapelig".
De målte isbreens avsmeltning. Det var i 1988.
Da hadde Timothy Carrs sønn William overtatt som ekspedisjonsleder.
Den siste kvelden drakk de sammen til sent på natten.
Tidlig på morgenen vekket faren min meg.
Han fikk meg til å love...
...å aldri lete etter flyet eller noe fra det.
-Han sa at det bare førte død med seg. -Hvorfor sa han det?
Fordi det gjorde det.
Senere samme dag ble han syk og falt i koma.
To dager senere var han død.
Død?
Av hva da?
Legene fant ingen årsak.
Jeg tror at han ble forgiftet.
Carr?
Jeg tror at Carr ble full og sa for mye.
Og da han skjønte det...
...visste han at han ikke kunne la faren min leve.
Jeg skulle ha drept det svinet i går.
-Har Carr vært her? -Ja.
For å sjekke at jeg ikke hadde funnet det.
-Hemmeligheten er altså ikke i vraket. -Nemlig. Ellers hadde han ikke kommet hit.
Sarah Steinkamp tror at det var en som overlevde.
-Kanskje han tok hemmeligheten med seg. -Det er mulig.
Sarah sa at hun og Leo hadde funnet personlige eiendeler her.
-Blant annet en Luger-pistol. -Esjufjöll?
Det er nær Snæhetta.
Hva tenker du på?
Det ligger en hule her, nær Snæhetta.
Pappa og broren hans lekte der da de var små.
Da breen smeltet ble alt fylt med vann, og hulen forsvant.
Men breen er stadig i endring. Brevann kommer og går.
Det stedet der faren din lekte, kan du vise oss hvor det er?
-Jeg henter GPS-en. -Hva sier han?
Men du kan ikke gå kledd slik.
-Som hånd i hanske. Prøv den. -Ja...
Hvem tilhører disse?
Det er en lang historie. Kom. Din ligger på låven.
Her er foten av fjellet. Det er enkelt.
Kjør ned her og så opp igjen. Du kan ikke ta feil.
Jeg pakket med noen nødbluss, i tilfelle.
-Tusen takk, Einar. -Ja...
-Jeg føler meg som Scott i Antarktis. -Og ser ut som en pingvin.
Det går ut på ett. Hei!
-Jeg fikser det. Du har gjort nok. -Ikke vær dum. Du er skadet!
Jeg er skyld i Sarahs død. Jeg vil ikke være skyld i din.
-Eier du enda en snøscooter? -Nei.
Noe som kan få meg ut på isbreen?
-Herregud, det er julenissens slede. -Den eneste som virker.
Sir? Vi er klare til å dra.
Utvid dronesøket til 50 km.
Vi drar ikke uten Napoleon.
Opp med farten. Vi utvider til 50 km.
Faen heller, Einar. Skal du hjelpe meg eller ikke?
Vi burde begge dra. Hun trenger vår hjelp.
Jeg bryter ikke løftet jeg ga faren min.
Lovte du å ikke gjøre noe mens uskyldige mennesker blir drept?
Ja vel, da.
Faen ta. Du sa at du ikke eide flere snøscootere.
Det gjør jeg ikke. De er min fetters.
Blir du ikke med?
Som du vil.
Sir!
Sjekk hva det er.
Før meg til broren min.
Kristín...
Hva skal dette forestille?
Hvor?
Slipp broren min fri, så viser jeg deg hvor det er.
-Jeg dreper ham hvis du ikke forteller. -Ja da. Og så dreper du oss begge.
Slipp broren min fri. Når jeg vet at han er trygg, får du dokumentmappen.
Ok. Hør etter. Hallo?
Her har du en GPS. Kjør sørover til du kommer til en gård.
Jo. Hør etter. Bonden heter Einar.
-Be ham ringe politiet. Hører du? -Kristín, de kommer til å drepe deg.
Elli, kom igjen.
Greit.
Skynd deg.
-Du... -Nå holder det.
Kjør!
Dette er en live-stream til nyhetene.
Flere tusen ser på nå. Ikke kom nærmere.
Helvete...
-Ingen dekning. -Legg ham sammen med de andre.
Han blir med oss. Ellers sier jeg det ikke.
Ingen flere forhandlinger.
Nei! Steve! Steve!
Steve!
Vi blir beskutt!
Å, faen.
Å, dæven! De skyter på oss!
Kjør!
For helvete...
Be dem starte motorene!
Spenn henne fast.
Lukk dørene og ta av. Spiller ingen rolle! Gjør det nå!
-Einar! Nei! -Hvis de unnslipper, er hun dødsens.
Å, faen.
Kom igjen, kom igjen...
Hva i helvete?
Be piloten om å lande flyet. Nå!
Hvor er dokumentmappen?
Hva er det i den som er så jævla viktig?
Opp! Opp! Kom igjen!
Mayday, mayday. Vi styrter.
Vi styrter! Innta krasjstilling! Spenn deg fast!
Å, faen.
Du? Hei. Hei...
Hei.
Gudskjelov. Kom igjen.
Går det bra med deg?
Fortell hvor den er, ellers dør han.
Nei. Vær så snill...
Jeg tok feil.
Du er ikke lik faren din.
-Ikke rør dere. -Ta det med ro.
-Gi meg pistolene deres. -Vi har en såret mann her.
Gi meg pistolene.
Elías!
TO UKER SENERE
Pårørende til de to redningsfolkene som døde på Vatnajökull forrige måned
krever en offentlig utredning av hendelsene, der seks personer omkom
i en ekspedisjon ledet av amerikanske forskere.
Miljøministeren bekrefter at tillatelsene for forskning i Vatnajökull nasjonalpark
ikke var utstedt.
Vi pratet ikke med statsministeren, men pressetalspersonen kom med en uttalelse
om det langvarige og gode forholdet mellom USA og Island.
Det ble sagt at hendelsen ikke setter dette i fare.
Seriøst?
-Så du noen? -Nei.
-Denne er din. -Lille pusekatt.
Har du savnet mamma?
-Hvordan går det med Steve? -Han er som vanlig. Litt gæren.
-Takk for hamburgeren. -Det var da så lite.
Så godt å se deg, lille venn.
Du bør ikke ta på noe.
Einar, herregud. Einar...
-Slapp av, Steven. -Nå er det majones på alt.
Steve, vi er her. Hva handler dette om?
Ja, nettopp.
Dette dokumentet er datert 14. april 1945.
Det er 16 dager før Hitlers død den 30. april.
Det er en avtale. En topphemmelig avtale.
En gruppe amerikanere, høyt på strå innen næringslivet, staten og militæret,
og som ikke hadde et helt negativt syn på Hitler...
De gikk med på å smugle ut ham, hans kone Eva Braun
og hans schæfer Blondi
fra Berlin til en avsidesliggende øy utenfor Patagonia i Argentina.
Vent nå litt. Var Hitler om bord på flyet?
Nei. Passasjerene var høytstående tyske tjenestemenn og amerikanere
på vei til Newfoundland for å sluttføre avtalen med USA.
Hvorfor skulle amerikanerne redde Hitler?
-Kjenner dere til Wałbrzych-toget? -"Hvor er Willy"-toget?
Wałbrzych-toget.
Ok. Året er 1945.
Nazistene har i årevis plyndret verdens skatter, men det går mot slutten.
Enkelte i overkommandoen har forberedt seg på dette.
Gull. Diamanter. De fineste skattene verden har sett og kommer til å få se.
Unik kunst, som den russiske tsarens ravkammer, verdens åttende underverk.
Ufattelige rikdommer, alt på ett sted, på ett tog.
Men det er et problem.
-Hvordan gjemmer man et tog? -Nemlig. Hvordan gjemmer man et tog?
Uglefjellene i Nedre Schlesien i Polen.
For å utvinne metaller har tyskerne bygd et omfattende tunnelsystem.
I snart 80 år
har fjellene blitt finkjemmet for å finne toget.
Men den nøyaktige posisjonen har vært en gåte.
Frem til nå.
Mine damer og herrer, gutter og jenter, jeg kan herved presentere:
-Napoleon. -Et kart?
Flyet skulle føre kartet til en representant på Newfoundland.
Etter bekreftelse skulle general Carr, William Carrs far, innlede en operasjon
for å smugle Hitler ut av Berlin, helt til Argentina, via ubåt.
-Men de styrtet. Kartet kom aldri frem. -Nettopp, Einar.
Den tyske obersten Gerhard Brandt overlever...
...men må søke ly i en hule, der han fryser i hjel.
Og Hitler, Eva...
...og gode, gamle Blondi døde i bunkeren.
-Oi. -Ja.
-Forståelig at de ville skjule det. -Ja, nemlig.
Men Napoleons hemmelighet ble holdt i live.
Den ble beskyttet av noen få personer og deres etterkommere,
som aldri sluttet å lete.
Så kartet viser posisjonen til et tog med skatter?
-Ja. -Jeg antar...
Vi kan jo alltids dra til Polen selv og finne det.
Ja...
Mine damer og herrer. Velkommen om bord på dette flyet fra Reykjavik til Krakow.
Det er plassen min.
Jeg så ikke navnet ditt på den, Steven.
Det der er meg. 6B.
Spiller det noen rolle hvor vi sitter? Bare lat som at jeg ikke er her.
Unnskyld meg, Steven. Jeg må forbi.
Du?
Det er noe jeg har glemt.
-Jeg fikk ikke takket deg for alt. -Ja... Vel...
Tusen takk.
Ingen årsak.
-Du sitter på plassen min. -Vasket du hendene nå?
Nei, Steven.
Vekk meg når vi lander.
Tekst: Tore Fossheim JuneFirst AB