Downloaded from YTS.MX
‏- סרט של NETFLIX -
Official YIFY movies site: YTS.MX
‏אח, החופש הגדול…
‏קניתי הרבה אינסטנט נודלס.
‏מה אעשה החל ממחר?
‏אולי יטילו עליי קללה.
‏מה? למה?
‏כי ראיתי פה רוח רפאים של ילד.
‏מה, בדיוק כשאנחנו עומדים להרוס את הבניין?
‏תראה! ‏-מה?
‏עכשיו, מה אני אוכל?
‏מה? רגע, זה היה שקר?
‏שמעתי שהמנהל שלנו ראה את זה.
‏אבל זה האתר הראשון שנשלחתי אליו…
‏יש לך מזל.
‏יאסוג'י…
‏לפני כ־60 שנה, נבנו מתחמי קמונומיה.
‏לפעמים קוראים להם מתחמי הדירות הרדופים, ‏אבל זה עדיין הבית שלנו.
‏זה היה הבית האהוב שלי ושל נטסומה.
‏- נטסומה: בוא נלך לבקר את יאסוג'י מחר! -
‏- קוסקה: סליחה -
‏- נלך לבית של סבא בפעם הבאה, בטוח! -
‏- בואי למועדון הכדורגל, תעני לי -
‏- נקרא -
‏- נטסומה? מדוכדך -
‏- שיחה קולית -
‏קוסקה!
‏ארוחת הערב מוכנה!
‏מה אתה עושה?
‏סיימו את שיעורי הבית מוקדם
‏אם אתם רוצים ליהנות מהחופש הגדול ‏האחרון של בית הספר היסודי!
‏רק תיזהרו לא להיקלע לתאונות!
‏ניפגש שוב בפסטיבל הקיץ. ביי!
‏לעמוד! דום! לקוד! להתראות!
‏נטסומה, את בסדר?
‏אני בסדר, אני בסדר! להתראות, ביי!
‏ביי!
‏קומאגאיה! מה?
‏סליחה, ריינה!
‏ריינה! את בסדר?
‏ריינה, את בסדר?
‏אלוהים, מה אתה עושה?
‏-אוי! ‏-אני מצטערת.
‏נטסומה, תראי!
‏מה? ‏-לא הכנת את זה בשיעור אומנות?
‏מה זה הזבל הזה?
‏ריינה!
‏אין בעיה. זה בסדר, זה בסדר!
‏יש לי עניינים עם קומאגאיה, לא איתך.
‏קומאגאיה!
‏אני טסה לפלורידה בעוד יומיים, ‏אבל יש לנו מקום אחד פנוי.
‏אה?
‏זה בסדר אם אקח את קומאגאיה, נכון?
‏את לא צריכה לשאול אותי. ‏את מוזמנת לקחת את הילד.
‏זה "לנד" בפלורידה! ‏אם לא אכפת לך, תרצה ללכת ביח…
‏נטסומה, מצאתי אותך!
‏אנחנו הולכים לדירות הרדופות מחר!
‏מה? למה?
‏פרויקט המחקר של החופש הגדול! ‏הפרטים סודיים!
‏היי, גם אתה בא, נכון, קוסקה?
‏רק רגע! אני מדברת עם קומאגאיה כאן!
‏מה?
‏במועדון הכדורגל של ביה"ס היסודי קאמו, ‏כולנו באחד ואחד בכולם!
‏אה?
‏כולם למען אחד ואחד למען כולם?
‏שתוק, עלוב!
‏את עלובה!
‏מה? אתה האדם האחרון ‏שאני רוצה לשמוע את זה ממנו!
‏הדירות האלה…
‏מסוכנות כי הורסים אותן, אז אל תלך!
‏מה? אבל בכל זאת!
‏היא צודקת, טאישי.
‏עדיין אפשר לנסוע!
‏רואה? אז תמסור את קומאגאיה ל…
‏בחיי, אתם עושים המון רעש! ‏אני לא הולך לשום מקום!
‏חכה, קוסקה!
‏להתראות!
‏היי, קומאגאיה!
‏לא לרוץ במסדרונות!
‏כן, אדוני.
‏אוף, בנים!
‏מה?
‏אם נטסומה הייתה רק חוזרת למועדון…
‏יש לנו משחק אימון בשבוע הבא ‏נגד בית הספר היסודי נאקה!
‏אתם השחקנים והאחים הכי טובים שלנו!
‏אנחנו לא אחים.
‏הדירות הרדופות! ‏יש שם רוח רפאים! ככה כולם אומרים!
‏היי, טאישי!
‏זה היה פעם הבית של קוסקה ונטסומה!
‏היי.
‏חבר'ה, לא בא לכם לשחק סופר סמאש ברדרס ‏בבית החדש שלי?
‏כן.
‏אז האחרון שמגיע מקבל את השלט הזול!
‏לא! אני רוצה את שלט הפרו! ‏אני לא רוצה את הזול!
‏אני בבית!
‏ברוך שובך הביתה.
‏אוי…
‏לא ניקיתי בכלל!
‏אלוהים.
‏אני מצטערת.
‏רציתי לעשות בשבילך "עשה זאת בעצמך",
‏אבל אין לי אנרגיה אחרי שעבדתי מהבית.
‏למה שלא תתחילי לרוץ?
‏אולי.
‏דרך אגב…
‏מה?
‏כבר הרסו את הדירה הזאת?
‏מה? מי יודע? אני לא יודעת.
‏אה, באמת. אבל זה קצת עצוב.
‏בילית שם זמן רב.
‏עם יאסוקו וגם עם יאסוג'י.
‏רציתי להודות להם כראוי.
‏הינה!
‏קדימה!
‏תנקי את השאר בעצמך.
‏בקצב הזה, נצטרך להזמין אוכל הערב.
‏אולי אזמין שוב ‏את קערת האורז סוקיאקי של גוסטו.
‏הינה, קחי את הסוקיאקי האהוב על סבא.
‏קדימה!
‏איזה כאב ראש.
‏מה שלום נאצ'אן לאחרונה?
‏אני לא יודעת.
‏אי אפשר היה להפריד ביניכם בעבר!
‏גם סאטוקו. כל כך מתאים לה.
‏ברגע שהיא חוזרת, ‏היא לוקחת אותה בלי לדבר על זה אפילו!
‏כל כך עגום בלי נאצ'אן. אתה מאוד קריר.
‏תודה על האוכל. ‏-אה, כבר סיימת?
‏שוב לא אכלת אותן! פטריות השיטאקי שלך!
‏- שיחה קולית, שיחת וידאו -
‏- נטסומה -
‏נלך לדירות הרדופות מחר בטוח!
‏ברצינות? אל תגיד לי שמיזם המחקר הוא…
‏מה אתה חושב שזה? תגלה כשנגיע לשם!
‏- קוסקה: אני לא הולך -
‏מה לוקח להם כל כך הרבה זמן?
‏קוסקה!
‏היי!
‏מה אנחנו עושים?
‏מבצע מלכודת רוחות!
‏מה?
‏הוא אומר שנתפוס אותה ונחקור אותה.
‏זה פרויקט המחקר שלנו!
‏פשוט נשעשע אותו, קוסקה.
‏מה לעזאזל?
‏קדימה, חבר'ה!
‏כן!
‏להשתמש בזה? פשוט תשתמשו בסמארטפון.
‏אתה שומע?
‏מי שם?
‏רגע. היי, אל תעשה לי את זה. בבקשה, לא.
‏נו באמת, כל זה באשמתו! תעשו לי טובה.
‏מכאן!
‏טאישי, אידיוט! מה אתה עושה?
‏היי! אאוץ'… ‏-אתה…
‏לא, גם כאן סגור.
‏מה?
‏הגענו עד לבית הישן של קוסקה.
‏היי! כאן!
‏אני מהמר על זה!
‏היי, בואו נלך כבר, אין סיכוי… ‏-היי!
‏זה פתוח! אדיר! חייב להיות פה אחד.
‏מכסחי השדים!
‏אתה הולך לגרש אותם?
‏זה לא נפתח!
‏ברור שזה נעול.
‏זה נפתח!
‏מה? ברצינות?
‏היי, טאישי! תחלצו נעליים!
‏וואו!
‏אה, קוסקה… ‏-אדיר!
‏טאישי נכנס עם הנעליים!
‏- יאסוג'י, טויוקו קומאגאיה -
‏איפה אתה?
‏הרי לא אגור פה שוב, אז זה בסדר.
‏אתה כאן? דה!
‏סליחה על ההפרעה!
‏איפה הוא? צא החוצה!
‏הבית שלך היה בקומה מעל, נכון, קוסקה?
‏כן. ‏-אז זה הבית של סבא שלך.
‏היי, תפסיק עם זה!
‏די, בואו נלך!
‏אני יודע שאתה כאן!
‏מה קרה, טאישי?
‏רוח רפאים.
‏אה?
‏זאת נטסומה.
‏בואו נלך הביתה. ‏-מה?
‏נטסומה!
‏שתוק, מנוול!
‏אבל משחק הכדורגל שלנו!
‏מה?
‏נופו?
‏מה אתם עושים פה?
‏זה מה שאנחנו רוצים לשאול!
‏רק נמנמתי קצת.
‏נראה כך.
‏חוץ מזה…
‏אבל מי זה נופו?
‏גם טאישי ויוזורו, אני מצטערת שאני ‏לא יכולה לבוא למועדון הכדורגל.
‏אז גם את באת להצטרף אלינו ‏בתור כולם באחד, נטסומה?
‏אתה מתכוון "כולם למען אחד".
‏לא, זה בגלל שנופו תמיד למעלה.
‏הינה, מכאן!
‏רואים?
‏אפשר לעלות? איך פתחת את הפתח?
‏זה היה פתוח.
‏זה בטח הגורל!
‏נופו, אתה כאן?
‏ענק!
‏זה די גבוה.
‏טאישי, תיזהר לא ליפול!
‏יש כאן אוהל! נטסומה, את עושה קמפינג?
‏כן. משהו כזה.
‏באמת!
‏נופו תמיד פה, אז הקמתי לו כאן אוהל.
‏אדיר!
‏אז מי זה הנופו הזה?
‏נראה שהוא גר בדירה הזאת פעם.
‏אפשר להיכנס לאוהל?
‏בטח!
‏הוא בבית הספר היסודי?
‏כן, הוא בגובה כזה בערך.
‏בגלל זה קוראים לו נופו הגבוה?
‏בדיוק!
‏הוא לא מגלה לי את שמו האמיתי ‏ונראה שהוא לא רוצה ללכת הביתה.
‏אולי הוא רוח הרפאים!
‏מה פתאום. הוא לא.
‏אז איפה הוא?
‏אה?
‏את סתם אומרת דברים כאלה ‏כי את רוצה להישאר כאן.
‏אני גם בטוח שאת זו שפתחה את המנעול.
‏טוב, לא יכולתי להתעלם מהילד.
‏אל תשקרי.
‏אני לא!
‏ברגע שמבקרים ב"לנד" בארה"ב, אי אפשר לחזור.
‏זה שביפן קצת… אתן יודעות?
‏אני טסה בטיסה הראשונה מחר.
‏אז תגידו לי עכשיו אם אתן רוצות מזכרות!
‏היי, תראו!
‏יש כאן אוהל!
‏הם לא מהכיתה שלנו?
‏אלו הדירות הרדופות.
‏הם משחקים במקום כזה?
‏בנים הם ממש פרימיטיביים. כולם אידיוטים.
‏קדימה, בואו נלך.
‏אה, זה קומאגאיה.
‏מה? איפה?
‏אני לא רואה אותו.
‏איפה הוא?
‏ריינה!
‏"אצל נשים, הציפור המוקדמת זוכה בתולעת."
‏"נצלי את ההזדמנות שנקרתה בדרכך!"
‏מה?
‏זה מה שאחותי אמרה.
‏לא, זה לא העניין!
‏אני פשוט כועסת כי הוא התעלם ממני אתמול!
‏אני אלך להתלונן בפניו.
‏מה? את הולכת לשם?
‏היי!
‏חכי, ריינה!
‏אני אמצא אותו מייד!
‏עד כמה את אוהבת את הדירה הזאת?
‏זה לא ככה!
‏בואו נירגע קצת! בסדר?
‏את בכלל לא באה למועדון.
‏לא סיימת לנקות? תפסיקי לשקר! ‏עברו כבר חודשיים!
‏זה לא שקר! אימא שלי…
‏היי! הפרחחית הקטנה!
‏תשתוק. יש לי עניינים עם קומאגאיה, לא איתך.
‏נטסומה?
‏זה הוויכוח הקבוע שלהם.
‏קוסקה אומר לה לא להיכנס למקום הזה לבד.
‏היא שוב עושה צרות!
‏את זו שמשקרת!
‏אבל גם אנחנו כאן.
‏נסי אותי. אני יודע שממילא פשוט תשקרי שוב.
‏נטסומה! מספיק עם זה!
‏זה לא עניינך.
‏את מטרידה את קומאגאיה! ‏את לא אמורה להיות כאן!
‏הדבר הזה שהקמת פה.
‏אל תגעי בזה!
‏מה את עושה?
‏את משחקת בזבל הישן הזה?
‏לא! תחזירי את זה!
‏רגע, עזבי!
‏אמרתי, תחזירי לי את זה!
‏אאוץ'.
‏ריינה!
‏את בסדר?
‏אני אספר למורה ולאבא שלי!
‏זה… של סבא, נכון?
‏זה…
‏חיפשתי את זה.
‏למה את גונבת לאנשים דברים?
‏לא.
‏אני לוקחת את זה בחזרה.
‏רגע.
‏סבא כבר מת, אבל את עדיין ‏מחטטת בעניינים של אנשים אחרים.
‏את מגעילה אותי!
‏אה, הבנתי. ככה אתה הולך להתייחס אליי?
‏אה? מה?
‏שיחקנו יחד לעיתים קרובות ‏וחיינו יחד במשך זמן רב.
‏אני לא מאמינה שאתה אומר את זה!
‏אין לך קשר לבית שלי!
‏אתה טיפש!
‏לעזאזל! עצרי!
‏נטסומה?
‏אמרתי לך לעצור!
‏היי!
‏רגע!
‏נטסומה! ‏-נטסומה, זה מסוכן!
‏רדי משם!
‏לא להתקרב! עזבו אותי!
‏רדי למטה!
‏לא! אל תעלה הנה!
‏תני לי את היד השנייה שלך!
‏נטסומה!
‏היא עולה!
‏נטסומה!
‏נטסומה, את בסדר?
‏נטסומה!
‏את בסדר?
‏כן, אני בסדר.
‏תודה לאל.
‏לא יכול להיות.
‏אין שם כלום!
‏מה? אנחנו צפים?
‏מלוח!
‏העיר נעלמה ברגע!
‏אתה צוחק! אולי נסחפנו בגשם הכבד.
‏אז רק אנחנו שרדנו?
‏לא ייתכן…
‏קומאגאיה!
‏מגיעה ספינה!
‏מה? ‏-ברצינות?
‏זה מטורף! זה סוג של תרגיל?
‏הם הגיעו להציל אותנו!
‏מהר!
‏היי! לא לדחוף! ‏-מהר!
‏איי! ‏-טיפש!
‏אתה כבד! ‏-אאוץ'!
‏אה? וואו, זה קרוב!
‏היי!
‏עזרו לנו! ‏-מה זה? רגע!
‏רגע! ‏-חכו!
‏אל תתעלמו מאיתנו! היי!
‏היא עוזבת!
‏היי, אנחנו כאן! הו!
‏חכו לנו! הו!
‏טאישי!
‏הו…
‏היא עוזבת.
‏לא יכול להיות!
‏למה?
‏גם זה לא מתחבר!
‏המקום הזה נראה כמו האוקיינוס, לא משנה מה.
‏אנחנו בכלל ביפן?
‏בית צף!
‏מה? ‏-איך זה יכול להיות?
‏היי, אולי תעשי משהו? זאת אשמתך, נכון?
‏מה?
‏כל זה בגלל שהיית פה מלכתחילה!
‏אבל גם אני לא יודעת.
‏אל תשקרי לי!
‏ריינה…
‏פשוט…
‏פשוט מה?
‏כי נופו היה פה…
‏מי זה? אין כאן אף אחד!
‏איזו שקרנית!
‏אני לא משקרת!
‏אז תראי לנו אותו!
‏די כבר! ‏יש לנו דברים לעשות חוץ מלהתווכח כרגע.
‏אז מה נעשה?
‏אבל נטסומה, היית פה כל הזמן הזה. ‏את לא יודעת שום דבר?
‏אה…
‏לא ממש.
‏אני לא יודעת.
‏כמה חשוד!
‏אה, כן.
‏אולי יש אוכל בחדר למטה! אני אלך לבדוק.
‏כמה חשוד.
‏האם זו באמת אשמתי?
‏צ'יפס סאינדו!
‏פרויקט האומנות שלה תוקן.
‏מה היא עשתה כאן?
‏היא אמרה שהיא עושה פה קמפינג.
‏פרימיטיבית.
‏חושבים שנוכל לקבל את זה? ‏-קומאגאיה?
‏אחרי שנשאל את נטסומה. ‏-היי!
‏הו!
‏מה? זה לא הגיוני.
‏אתה רוצה לשתות קצת מזה?
‏מה יש לה?
‏מישהו דואג לך.
‏את יכולה לפחות להיות ישרה איתי. אל תברחי.
‏היי, אני יודעת!
‏זו בטח מתיחה! ‏אז אנחנו לא צריכים להתייחס לזה ברצינות!
‏מה? ‏-מתיחה?
‏לא יכול להיות…
‏הספינה שראינו מקודם בטח עקבה אחרינו!
‏הבנתי!
‏אם זה מה שהם רוצים, ‏בואו נהנה מזה כמה שאנחנו יכולים.
‏נכון!
‏נכון, קומאגאיה?
‏אין מצב שזה מה שקרה פה!
‏בטח היינו מעורבים באסון!
‏אני נשבע שנגיע הביתה.
‏אבל קומאגאיה, איך?
‏פשוט… תנו לי לטפל בזה!
‏קומאגאיה…
‏אמרת שאתה תטפל בזה.
‏אות מצוקה, רדיו, זיקוקים,
‏חיפוש בכל מקום עם משקפת,
‏כולם נכשלו.
‏במקרה הכי גרוע, נצטרך לבנות רפסודה ולברוח…
‏אני לא רוצה לעשות את זה! אין מצב!
‏אם לא נמצא אי, ‏זאת תהיה האופציה המסוכנת ביותר.
‏נכון.
‏אני לא יכולה יותר! ‏אני מזיעה ואין כאן מקלחת!
‏אני רוצה ללכת לשירותים.
‏פשוט לכי לים.
‏ממש לא!
‏אלוהים! מה היא עושה בכלל? הכול באשמתה!
‏ריינה, תירגעי.
‏וואו, כל כך חשוך!
‏קומאגאיה, לאן אתה הולך?
‏לחדר 101 כי הוא נקי.
‏מה עם נטסומה?
‏היא תהיה בסדר.
‏ריינה… ‏-יש שם… מישהו.
‏אה, זאת רק היא.
‏מה עשית? אלוהים.
‏רגע.
‏ריינה, מהר! ‏-אני יודעת!
‏רגע!
‏באמת יש כאן רוח רפאים! זו לא מתיחה!
‏הוא בטח הביא אותנו הנה!
‏תפתחו.
‏הוא יהרוג אותנו!
‏לא! אני לא רוצה למות!
‏גם אני לא!
‏וואו! יש אור!
‏מה זה? זה טקס אפל! זאת מלכודת!
‏הינה זה!
‏איי!
‏נטסומה? מה את עושה?
‏אתם כבר כאן? איפה נופו?
‏חכו לי. קומאגאיה, עזור לי.
‏רגע.
‏זה נופו. הוא גר בדירה הזאת לפני הרבה זמן.
‏אז הוא באמת קיים.
‏ייתכן שהוא מבוגר יותר מיוזורו.
‏אז אתה בחטיבת ביניים?
‏איזה יסודי? חטיבת ביניים? מועדון?
‏עזבו את זה! איפה האוכל?
‏חוץ מזה, מה זה?
‏השתמשו בשמן בבנייה. ‏נצטרך את זה בלילה, נכון?
‏בהתחלה חשבתי שזה טקס אפל.
‏אבל הוא יפה ומרגיע מאוד.
‏יש גם אוכל.
‏הו! מסיבת נודלס!
‏ויש גם הרבה חטיפים!
‏גם משקאות.
‏מסיבת מים!
‏גם קולה!
‏הבאת את כל זה?
‏אבל זה לא יספיק, אז הרתחתי ‏מי גשם בתנור שנופו הכין.
‏איכס, כמה מלוכלך.
‏כדי שתוכלו גם להתרחץ.
‏מה? מקלחת? אני יכולה להתקלח?
‏אם תתרחצי עם מי ים, ואז עם המים האלו בסוף.
‏נופו ונטסומה, שניכם מדהימים!
‏אנחנו נישן כאן הלילה!
‏קולה! ‏-מה? אין מצב!
‏תקשיבו, כולם.
‏מה?
‏האמת היא שהייתי כאן כבר.
‏באת לכאן… בספינה?
‏לא, הייתי בדירה הזו.
‏הייתי בתוך הדירה, ‏ומצאתי את עצמי בים כמה פעמים.
‏למה לא סיפרת לנו?
‏סליחה. לא הייתי מסוגלת להגיד את זה בקול.
‏אבל אל דאגה! בדרך כלל ‏כשאני נרדמת ומתעוררת, אני שוב בבית!
‏זה בטח חלום!
‏מה?
‏ברצינות? אבל זה אמיתי כל כך.
‏תפסיק לדבר שטויות!
‏אל תדאגו! אפילו כשנשארתי כאן לילה,
‏כשהגעתי הביתה לא עבר זמן.
‏באמת? אז נהיה בסדר?
‏קשה לי להאמין. אבל אם כך את אומרת, ‏נטסומה, אני מאמין לך!
‏אין מצב!
‏גם אני, נטסומה!
‏מה?
‏זה מחנה של לילה אחד!
‏כשמנסחים את זה ככה, זה פתאום מרגש!
‏בגלל זה בנים הם…
‏קוסקה?
‏אין סיכוי שזה חלום.
‏הראש שלך בעננים ‏אחרי שנעלת את עצמך כאן כל כך הרבה זמן?
‏קוסקה, אל תהיה עקשן.
‏למה אתם לא משלימים?
‏זה לא העניין!
‏אנחנו אמורים לעשות משהו
‏במקום להגיד שזה חלום או משהו טיפשי!
‏כמו מה?
‏אני אעמוד על המשמר למעלה.
‏העזרה תגיע יום אחד. ‏הכי חשוב שנצא מפה, בסדר?
‏אלוהים.
‏הינה הוא. רציתי לשחק קלפים.
‏איפה השירותים?
‏אין מצב.
‏זה אמיתי אחרי הכול?
‏היה לי חלום שאכלתי מקדונלד'ס.
‏- נודלס -
‏זו הפעם הראשונה שהרגשתי רעבה בחלום.
‏ריינה?
‏איך זה יכול להיות חלום?
‏לא נוכל לחזור, לא משנה כמה זמן נחכה.
‏הטלפונים החכמים שלנו לא מתחברים. ‏אני רעבה ואין לי מה לאכול.
‏אנחנו רק מחכים למות.
‏אני מצטערת.
‏אני בטוחה… שנוכל לחזור הביתה בקרוב.
‏אני שונאת את החיוך המזויף הזה שלך.
‏ריינה!
‏נטסומה, חכי!
‏קוסקה.
‏הינה. למרות שאין הרבה.
‏אה, זו רק את.
‏אני לא רעב, אז אני לא צריך…
‏זה…
‏כן, חשבתי על כמה רעיונות.
‏אשמח לשמוע את רעיונותיך, קוסקה.
‏אני יכול לחלוק איתך קצת.
‏בארבעת הימים האלה ‏היו בניינים אחרים שנסחפו כמו שלנו.
‏איננו יודעים מתי נוכל לחזור,
‏אז נצטרך אוכל אם נישאר ‏תקועים כאן הרבה זמן.
‏אם לא נצליח אפילו נתפוס דגים, ‏עלינו ללכת להביא אוכל.
‏לכן, כשהם יתקרבו בפעם הבאה, ‏אני אקפוץ בעזרת זה!
‏והחבל הזה?
‏חיברתי את הכבלים מהגג. ‏בסוף מחוברת אנטנה שמצאתי.
‏אני אחזיק את זה ואשתמש בזה כמו באומגה.
‏קוסקה, זה מדהים.
‏לא ממש. יהיה מפחיד לעשות את זה באמת.
‏מה?
‏קוסקה, תצטרף אלינו. כולם מחכים.
‏עכשיו? למה לי?
‏נטסומה מחזיקה מעמד לבדה.
‏נטסומה?
‏נטסומה מודאגת.
‏היא לא אומרת את זה, ‏אבל גם היא מחכה לך, קוסקה. נטסומה…
‏נטסומה פה, נטסומה שם. ‏איך אתה יודע עליה כל כך הרבה?
‏אפילו אני לא מבין אותה.
‏אני יודע שנטסומה זקוקה לך, קוסקה.
‏מי אתה שתגיד את זה?
‏היי!
‏- נודלס, תה ירוק -
‏מה?
‏האם זה…
‏אופס!
‏לעזאזל.
‏כן!
‏מה?
‏קוסקה.
‏הינה זה בא!
‏איי!
‏מסתבר שזו הבריכה של נאראהרה.
‏מה זה היה?
‏מה אתה עושה?
‏למה את…
‏מנוולת שכמותך! עשית רעש בכוונה!
‏מה? מה הבעיה?
‏מה?
‏בכל מקרה, ‏באת לנאראהרה כדי למצוא אוכל, נכון?
‏כן. רגע, למה הצטרפת?
‏הייתי דואגת יותר מדי אם היית הולך לבד.
‏אני אעזור, אז קדימה! ‏תפסיק להציץ לחדר ההלבשה ותזדרז!
‏היי, זה חדר הלבשה של בנים, בסדר?
‏חכי!
‏אני זוכרת את התמונות האלה. ‏אולי גם שאר החדרים נשארו כמו שהם!
‏מכאן!
‏איך הצד שלך?
‏אני לא מוצא כלום!
‏אם יש מנות חירום איפשהו…
‏אבל איך זה ייתכן?
‏הרסו את נאראהרה בכיתה ג'.
‏עזוב את זה ותזדרז!
‏אני יודע! אבל טבעי להיות סקרן!
‏אלוהים, בזמן כזה?
‏אני לא שולט בזה!
‏גם את רעבה!
‏זהו זה! נזכרתי במשהו!
‏לא היו למעלה מכונות אוטומטיות?
‏אה, כן!
‏חייבים למהר!
‏מצאתי!
‏את רצינית?
‏היי, חכי! זה מסוכן!
‏זה בסדר! רואה?
‏קוסקה, בוא גם אתה!
‏זה מסוכן!
‏נטסומה!
‏את בסדר?
‏אני… בסדר.
‏מה זאת אומרת, את בסדר? חכי רגע!
‏אני זאת שאמרה שזה חלום… אבל זה ממש כואב.
‏זה חייב להיות אמיתי! ‏בגלל זה אמרתי לך, אידיוטית!
‏אידיוטית…
‏הינה, סיימנו.
‏איבדנו זמן. אנחנו חייבים למהר.
‏קוסקה.
‏חכי שם!
‏לעזאזל.
‏אלוהים, הייתי צריך לבוא לבד.
‏את תמיד רצה לבד במשחקי כדורגל ונפצעת.
‏אפילו אם את מבקיעה יותר שערים ממני, ‏אדם שנפגע הוא חסר תועלת, טיפש!
‏אתה!
‏היי, אל תזוזי!
‏היינו שני החלוצים כי היינו ביחד!
‏אתה כזה חלשלוש שלא יכול לבעוט בכדור בעצמו!
‏תשתקי! גם בלעדייך, אני אסתדר לבד.
‏מישהו בא עד לכאן כדי לעזור לך ‏וזה כל מה שיש לך לומר?
‏שקט!
‏זה כלום!
‏פשוט תשאירי את זה לי!
‏לכן, כשאתה לבד…
‏אני יכול לעשות את זה!
‏רואה? כאן אנחנו צריכים לשתף פעולה, ‏פרחח קטן!
‏עד מתי תמשיכי להתנהג כמו אחותי? ‏אני יכול לעשות את זה!
‏מה אתה יודע לעשות? אתה פרחח קטן, ‏אז אתה לא מסוגל להבין כיצד אחרים מרגישים!
‏מי הפרחחית הקטנה שנעלה את עצמה בדירה?
‏את יודעת שגם אני דאגתי לך!
‏תתעסק בעניינים שלך!
‏זו השורה שלי!
‏בואי נשכח מזה…
‏ונעשה את זה!
‏אין טעם. לעזאזל.
‏קוסקה!
‏נטסומה!
‏אה, החבר'ה. ‏-מהר!
‏תחזרו, מהר!
‏אתם מתרחקים!
‏נגמר הזמן! לא נוכל לחזור!
‏לא!
‏נטסומה!
‏בקצב הזה, כולם…
‏אל תדאגי, נעשה משהו בנוגע לאוכל אחר כך!
‏בסדר?
‏בואי נחזור לדירה יחד!
‏קוסקה, אתה לא צריך לומר לי את זה.
‏אני יודעת!
‏די כבר!
‏בחיי, בדיוק כשאני מנסה…
‏יש שם מישהו?
‏מה?
‏- תיק חירום לאוכל -
‏נטסומה!
‏קוסקה!
‏תשתמשו בזה כדי לחזור!
‏קומאגאיה, אתה בסדר? ‏-נפצעת?
‏- מועדון השחייה נאראהרה -
‏וואו, מעולה!
‏מה זה כל זה?
‏זה המון!
‏נראה טעים!
‏תפתחו אותם!
‏איך השגתם את זה?
‏טוב…
‏מסיבת אורז! ‏-אוף…
‏זה כמעט פג תוקף.
‏התוקף של זה כבר פג, ‏אבל אני בטוחה שזה עדיין בסדר!
‏חתיכת עלוב, תבדוק את זה אתה.
‏מה אמרת? ‏-ריינה!
‏היי, זה לא היה נאראהרה? ‏-כן.
‏לא הרסו אותו לפני שעלינו לכיתה ד'?
‏גם זה נסחף במים?
‏נטסומה, הרגל שלך בסדר? יורד לך דם.
‏מעדתי קצת, אבל אני בסדר! אני בסדר!
‏אני כל כך שמחה. נטסומה, את כזאת מגניבה.
‏יש לך אומץ! נכון, ריינה?
‏מה? אל תשאלי אותי!
‏אני בטוחה שקומאגאיה עשה את כל העבודה!
‏לא, אני…
‏כן, זה בזכות קוסקה.
‏אז השלמתם!
‏לא, אנחנו לא מתפייסים או משהו…
‏קוסקה.
‏קומאגאיה!
‏קומאגאיה, בוא הנה. פשוט תשכח ממנה.
‏ריינה!
‏נטסומה, גם את בסדר, נכון?
‏קוסקה, בוא לחדר הזה.
‏בטח.
‏אה, כן! קוסקה, גילינו משהו גדול!
‏בדיוק מצאנו את זה קודם. ‏תראה, אתה רואה את זה, נכון?
‏אתה צודק, רואים את מגדלי המים! ‏זאת העיר שלנו!
‏נכון?
‏ברצינות?
‏אנחנו חוזרים הביתה.
‏אם רק נמשיך בדרך הזו, בטוח.
‏מעולה!
‏וואו! אנחנו נופלים!
‏אלוהים, מה זה?
‏אני לא יכול לנשום!
‏נכון קומאגאיה קצת מסריח?
‏מה?
‏העיר לא נעלמה. ‏-אני מקווה שההורים שלי לא כועסים.
‏יהיה נחמד אם נוכל להרגיע אותם.
‏קוסקה!
‏מה?
‏קוסקה, הינה.
‏את…
‏זה היה מיאסוג'י בשבילך.
‏מה?
‏דיברנו על מתנת יום הולדת ‏שתהיה הפתעה בשבילך.
‏יום ההולדת שלי… את מתכוונת ליום ההוא?
‏תמיד רצית את זה, נכון?
‏אז תכננתם את זה ביחד.
‏זה היה אמור להפוך לזיכרון יקר.
‏אבל נעמדתי ביניכם.
‏למרות שאני בכלל לא במשפחה.
‏אני מצטערת.
‏אל תתנצלי.
‏אה?
‏אני… יותר…
‏הפעם ההיא…
‏קוסקה?
‏לא! אני לא יודע! זה שום דבר!
‏היי, חכה!
‏היית אמור לקחת את זה!
‏חכה, קוסקה!
‏- ימים בים -
‏- נטסומה 11, קוסקה 11 -
‏מה? הייתם יחד כל הזמן, ‏אבל לא תישן עם נטסומה?
‏זה היה כשהיינו קטנים!
‏קומאגאיה, איפה אתה ישן?
‏אני עדיין חושב.
‏אז אתה יכול לישון כאן.
‏אני הולך לעשות פיפי.
‏היי, סגור את הדלת.
‏מה קרה?
‏אני חייב להשתין!
‏הבנתי.
‏לא חשבתי שיגיע היום שבו נאכל עשבים.
‏כמה זמן עוד נמשיך עם הארוחות הקטנות האלה?
‏ריינה, עדיף להיזהר מלהצטער.
‏אה?
‏את מתכוונת "עדיף לא לשחק באש"?
‏מה זה, לעזאזל? זה לא אותו הדבר?
‏נופו… מה אתה, לכל הרוחות?
‏מה זאת אומרת, קוסקה?
‏ראיתי את הזרוע שלך אתמול.
‏ראיתי משהו צומח.
‏צומח?
‏אמרת שגרת כאן לפני הרבה זמן.
‏אבל גם אני גרתי בדירה הזו. ‏אז הייתי יודע אם היית פה.
‏במיוחד אם היית כזה גבוה ‏עם מכנסיים קצרים כאלה.
‏קוסקה, אל תעיר על האופנה של אחרים.
‏תמיד הייתי בדירה הזאת.
‏תמיד?
‏מאז שהדירה הזו נבנתה.
‏הרבה אנשים באו, הביאו ילדים לעולם,
‏והמקום הזה תמיד היה מלא בילדים.
‏אבל לאט לאט, כולם עזבו.
‏ואני המשכתי לצפות.
‏רגע, אני לא מבינה מה אתה אומר!
‏בן כמה אתה…
‏מפלצת צמחים אנושית!
‏נכון, רוח רפאים! ‏נופו היה רוח הרפאים בדירה!
‏אתה צוחק.
‏ריינה! ‏-אימא'לה! אל תהרוג אותנו!
‏ממזר!
‏אתה! אני לא יודע אם אתה רוח רפאים או מה,
‏אבל אתה יודע מה קורה כאן, נכון?
‏למה אנחנו בים? היי!
‏אני… יודע רק על עצמי.
‏אני מצטער.
‏אתה בטוח? אולי זאת הייתה אשמתך…
‏קוסקה, נופו באמת לא יודע.
‏זו לא אשמתו של נופו.
‏חוץ מזה, ‏הוא אחד מאיתנו, גרנו ביחד עד עכשיו.
‏הוא אחד מאיתנו? את באמת אומרת את זה?
‏אה?
‏זה לא נורמלי. הוא מפלצת!
‏אל תגידי את זה ככה.
‏חוץ מזה, לגור יחד? ‏זה כמו משחק אימא ואבא בשבילך?
‏אני מקווה שלא שכחת שזו אשמתך שנגררנו לכאן,
‏כי נעלת את עצמך בדירה המוזנחת הזאת!
‏זאת אשמתך.
‏רק בגלל שאולי נשוב הביתה בקרוב, ‏זה לא אומר שסלחתי לך.
‏מה זאת אומרת, "גרנו ביחד"?
‏זה נורא. מקום מטונף כזה… ‏-ריינה!
‏אל תגידי דברים כאלה!
‏זה כואב?
‏אולי אני בעצם לא מפחד.
‏נופו גדול… אבל נראה לי שהוא בחור טוב.
‏בחיי…
‏מה לעזאזל? אז מה איתי?
‏גם יוזורו בחור טוב!
‏אני מפחדת מדברים מפחידים, ‏אבל נופו, העיניים שלך עדינות.
‏נופו הוא לא בחור רע.
‏כן, כולם אותו הדבר. נכון?
‏כן.
‏קוסקה.
‏אתה באמת לא יודע כלום?
‏סליחה.
‏מספיק עם הסודות עכשיו, בסדר?
‏טוב, בואו נאכל!
‏כדור האורז שלי! ‏-הוא עוד בסדר! חוק שלוש השניות!
‏רוצה שאבשל אותו?
‏כן. ‏-פרימיטיבי.
‏על מה את מסתכלת?
‏תני לי לראות.
‏בוא! נראה אותך!
‏אסור לרוץ בבית החולים!
‏אנחנו מצטערים!
‏היום יום ההולדת שלך, נכון? ‏אולי תקבל משהו מיאסוג'י.
‏מה הקטע? את בטח מתכננת משהו עם סבא.
‏זה סוד.
‏היית כולך מבוהלת קודם, ‏ועכשיו את בסדר גמור.
‏אני יודעת שיאסוג'י יהיה בסדר! ‏קוסקה, גם אתה היית מבוהל!
‏שתקי! את בטח עדיין מבוהלת…
‏תשתוק.
‏- יאסוג'י קומאגאיה -
‏את באמת עדיין מבוהלת.
‏טוב, בכל מקרה הוא לא סבא שלך, ‏אז אל תפחדי כל כך.
‏נכון. אחרי הכול, הוא סבא שלך.
‏אני…
‏היי, נטסומה?
‏קוסקה!
‏סבא.
‏לך תתנצל. ‏-מה?
‏מהר! תתנצל!
‏קוסקה.
‏נטסומה.
‏לא יכול להיות!
‏יש לך זיכרון יקר עם בובת הפרווה הזאת?
‏כן.
‏כשהייתי קטנה, יאסוג'י קנה לי אותה.
‏ממש רציתי אותה באותו הזמן, אבל התאפקתי.
‏אין לי מושג איך הוא גילה, ‏אבל הוא קנה לי אותה ליום ההולדת.
‏יאסוג'י תמיד ניסה להפתיע אותי.
‏לכן זה האוצר שלי.
‏נטסומה, את באמת אוהבת את יאסוג'י.
‏כן.
‏הוא היה כמו אבא בשבילי, נראה לי.
‏זה קצת מוזר כשהוא סבא של מישהו אחר, לא?
‏הייתי אמורה כבר להיות ב"לנד" בפלורידה ‏עם אבא ואימא שלי,
‏ריינה, את ממש אוהבת פארקי שעשועים, נכון?
‏את אומרת שאני ילדותית?
‏טוב, למה לא? כל הזיכרונות שלי הם משם.
‏זה בטח אותו דבר.
‏אה?
‏בשביל נטסומה,
‏אני חושבת שזה המקום היקר ‏שבו נמצאים כל הזיכרונות שלה.
‏את בטח צוחקת. לא בשבילנו.
‏אני רוצה להתנצל בפנייך, ריינה.
‏מה?
‏אני רק דיבורים, את יודעת?
‏אני תמיד מסתתרת מאחורייך, ‏מישהי שיודעת לפעול בפזיזות.
‏פזיזות?
‏אני מצטערת שאמרתי את כל הדברים האלה. ‏אני אתאמץ יותר.
‏ג'ורי.
‏בואי נבטיח להגיע הביתה ביחד. ‏ו… אני אקח אותך לפלורידה.
‏בסדר!
‏אוף, מתי נחזור הביתה?
‏המקום הזה באמת מתקרב?
‏"אני כל כך רעבה!
‏מאה ביג מק ועשרה נאגטס! ‏ארוחות ילדים זה לא מספיק…"
‏זה יעשה אותנו רעבים עוד יותר.
‏שתוק, עלוב! הערת אותי!
‏קוסקה, עוד לא הגענו?
‏לא, מעונן, ואני לא רואה.
‏מה?
‏מה זה?
‏היי, חבר'ה!
‏הגענו?
‏מה, באמת?
‏כל כך מהר?
‏מה? איפה?
‏זה!
‏מה? זאת לא העיר!
‏מה? אלוהים.
‏מה זה?
‏זה מקדונלד'ס?
‏לא יכול להיות. זה נראה ישן.
‏חנות כלבו. ‏-מה?
‏היי, מה קרה?
‏קוסקה, זה לא מתקרב אלינו? ‏זה כמו כשנאראהרה הגיע.
‏כן.
‏אנסה להגיע לשם. ‏-מה?
‏יש לנו גם מחסור באוכל, ‏נכון? אעשה את זה נכון הפעם.
‏גם אני.
‏גם אני רוצה ללכת.
‏גם אני.
‏זה פארק שעשועים על הגג.
‏כאן טאישי על גג הדירה! תמהרו, חבר'ה!
‏בסדר. אם יקרה משהו, תתקשר אלינו.
‏הינה זה. ‏אנחנו לא יכולים להישאר זמן רב, בסדר?
‏היי, נטסומה!
‏אה?
‏מה קרה? קרה משהו?
‏לא, אני בסדר. קדימה!
‏בסדר.
‏חשבתי שנמצא פה משהו, אבל…
‏המקום מוזנח מדי.
‏איך הצד הזה?
‏כלום.
‏זה. ‏-אה?
‏- 2016 ‏פסטיבל התודה הגדולה! -
‏לפני שש שנים?
‏לא ייתכן…
‏רק שנייה!
‏מה קרה?
‏חכה…
‏מה? עוד פעם?
‏יש שם מישהו?
‏היי! חייבים למהר!
‏היי, חכי! מה?
‏זה…
‏אה? מה זה?
‏נטסומה!
‏היי, לאן הלכת? וואו!
‏מצאתי אותך!
‏היי, היה כאן מישהו?
‏אם לא, בואו נמהר ונזוז!
‏אה?
‏מה קורה? את מתנהגת מוזר. היי!
‏שנאתי את המקום הזה.
‏אה?
‏- גן עדן הצעצועים -
‏כשהייתי קטנה, באנו לקנות מתנת יום הולדת,
‏אבל ההורים שלי רבו כאן.
‏בסוף לא קיבלתי כלום.
‏אבל שכחתי מזה.
‏אני מצטער. בואו נלך!
‏קוסקה! תענה אם אתה שומע!
‏מה? מה קרה, טאישי?
‏סוף סוף אני שומע אותך! אתם חייבים למהר!
‏מה?
‏טאישי, מה קורה כאן?
‏קוסקה, הצד שלך מתקרב אלינו הפעם!
‏זה לא רע? ‏-אנחנו נתרסק!
‏בכל אופן, בואו ניכנס!
‏זה לא טוב!
‏אלוהים אדירים!
‏אנחנו נתרסק!
‏זה לא טוב! נכנסים מים!
‏נטסומה, את בסדר?
‏כן.
‏נופו, מה איתך?
‏אני בסדר.
‏בואו נמהר ונצא! ‏-כן.
‏מה זה? זה לא ילד?
‏הו, לעזאזל!
‏נטסומה, אין זמן, בואי!
‏נטסומה!
‏אוי! זה אסון! ‏-יוזורו!
‏תמשוך אותנו אליך!
‏קוסקה! בסדר! ‏-יוזורו!
‏גם אני אעזור!
‏בסדר!
‏טאישי!
‏שם!
‏טאישי? ‏-שמישהו יעזור לי!
‏טאישי! ‏-תעזרו לי!
‏אני אלך!
‏ג'ורי! גם אני!
‏תעזרי לטאישי, בבקשה!
‏איי… ‏-את בסדר?
‏כן, אני בסדר!
‏טאישי!
‏ג'ורי!
‏אתה תהיה בסדר עכשיו!
‏מה עשית? ‏-ריינה!
‏בסימן שלי!
‏בסדר!
‏מוכנים, למשוך!
‏תודה לאל.
‏עושה לנו צרות…
‏ג'ורי, ריינה, תודה, באמת!
‏היי. איי!
‏זה בסדר, תן לי.
‏מה?
‏היי, ג'ורי!
‏ג'ורי!
‏זאת ג'ורי! ‏-מה?
‏ג'ורי!
‏יוזורו, אנחנו נלך לעזור! תמשוך אותנו לשם!
‏בסדר!
‏ג'ורי, אני בדרך אלייך עכשיו!
‏ג'ורי, תחזיקי מעמד.
‏ג'ורי!
‏נטסומה!
‏קוסקה! נטסומה!
‏ג'ורי…
‏נופו!
‏תתעוררי…
‏ג'ורי.
‏איי!
‏היי, מה את עושה?
‏אני מצטערת!
‏אל תגעי בה!
‏את! זאת אשמתך שזה קרה!
‏מה?
‏מה תעשי אם ג'ורי תמות ככה?
‏חכי, ריינה! אם נטסומה לא הייתה מצילה אותה, ‏ג'ורי הייתה עלולה להיסחף…
‏לא אכפת לי!
‏ג'ורי… ג'ורי היא החברה הכי טובה שלי! ‏אבל את…
‏אני מצטערת.
‏הגעתי לגבול שלי! ‏אנחנו בטח כבר לא יכולים לחזור!
‏כולנו נמות!
‏די!
‏ריינה… תפסיקי… בבקשה.
‏הבאתי אוכל.
‏הרגל שלך בסדר?
‏זה בגללי. אני מצטערת.
‏אה?
‏אני יודעת שזה אתה, קוסקה! ‏מה אתה עושה? לך מפה!
‏היי, חכי! חשבתי לבוא לשמוע את הסיפור שלך.
‏מה? אל תיגע בדברים ‏יקרי ערך של אנשים בלי לבקש.
‏בחיי, אתה כזה חסר תקנה!
‏תמיד היית כמו אח קטן מאז שהיינו קטנים.
‏אם היית מחמיץ פנים, ‏יאסוג'י היה קונה לך משהו.
‏היי.
‏לעולם לא אוכל להיות כמוך, קוסקה… ‏-היי!
‏מה?
‏את…
‏נשמעת די מזויפת.
‏אה? מה?
‏אני יודע שבכית.
‏לא נכון..
‏אל תשמרי את זה בפנים. בגלל זה באתי להקשיב.
‏אני…
‏בעצם בכיינית.
‏אתה יודע את זה, נכון? ‏בגלל שהמשפחה שלי הייתה נוראית…
‏כל הזמן בכיתי.
‏אבל…
‏לא משנה כמה בכיתי,
‏שום דבר לא השתנה, והכול התפרק.
‏זו הסיבה שמנעתי מעצמי בזמנו לרצות דברים.
‏חשבתי שיהיה קל יותר ככה.
‏אבל…
‏ברגע שהוחלט שאבוא לדירה, ‏ויאסוג'י קיבל אותי,
‏אני חושבת שבאמת שמחתי.
‏כי אפילו חשבתי שאנחנו מרגישים ‏יותר כמו משפחה אמיתית.
‏תחייכו!
‏וחוץ מזה… ‏-בשביל מה זה היה, נטסומה?
‏יכולתי לדבר על כל דבר.
‏והיה בסדר לבכות.
‏לא ידעתי שזה כל כך ישמח אותי.
‏אבל יאסוג'י כבר נפטר.
‏הדירה איננה, והכול התפרק שוב.
‏ככל שחשבתי על כך ששנאתי פרידות, ‏היה לי יותר קשה…
‏אבל גם אם הייתי מספרת את זה לאימא שלי, ‏היא לא יכולה לעשות דבר.
‏לכן לא הייתה לי ברירה אלא לבוא לכאן.
‏אני מצטערת. ‏לא רציתי להטריד גם אותך, קוסקה.
‏זאת אשמתי שאני שוקעת בדכדוך.
‏זה לא נכון.
‏זו אשמתי שגררתי את כולם לכאן,
‏ואני פשוט מדברת על דברים כאלה. אני איומה.
‏מה שקרה לג'ורי גם באשמתי.
‏אני יותר איום.
‏למה? אל…
‏לא, ידעתי שאת מתקשה.
‏אבל לא יכולתי לעשות דבר!
‏חוץ מזה, אמרתי את הדברים האלה… ופגעתי בך.
‏הקטנצ'יק הזה… ‏כשיאסוג'י נתן לי אותו, לא ממש אהבתי אותו.
‏מה?
‏כי הוא הזכיר לי זיכרונות רעים.
‏אבל כששיחקתי איתך, הוא תמיד היה איתנו.
‏לכן הוא הפך לאוצר שלי.
‏בזכותך, קוסקה.
‏לא, לא רק זה.
‏הלכנו יחד לבית הספר, שיחקנו כדורגל יחד…
‏הכול היה כיף.
‏רק זה כשלעצמו ‏גורם לי לשמוח שהייתי איתך, קוסקה.
‏בסדר! סוף הסיפור.
‏אני בסדר עכשיו.
‏אני אטפל בבעיות שלי בעצמי!
‏מותר לך… להסתמך יותר על אחרים…
‏אבל תודה. למרות שדיברתי קצת יותר מדי.
‏קוסקה.
‏בוא נחזור הביתה ביחד!
‏אני…
‏מה?
‏מה קרה?
‏קוסקה, תסתכל למטה!
‏מה זה?
‏מה היה הרעש הזה?
‏אוי לא!
‏זה יותר גרוע מחנות הכלבו!
‏קוסקה, השמיים!
‏זה לא…
‏שביל החלב?
‏האור הזה…
‏היי, קוסקה.
‏עבר מספיק זמן. ‏אנחנו לא אמורים להגיע לעיר בקרוב?
‏לעזאזל, באמת נצליח לחזור?
‏חבר'ה!
‏תתעוררו! ‏-מה קרה?
‏למטה! יש מים למטה!
‏אתה צוחק!
‏כנראה נוצר חור כשהתרסקנו. מה נעשה?
‏אולי נצטרך לעזוב את המקום הזה.
‏לא…
‏תאסוף את כולם!
‏בסדר!
‏נופו איננו?
‏בזמן כזה…
‏הבחור הזה… הוא עדיין מסתיר משהו?
‏הינה הוא!
‏נופו! אני שמחה שאתה בסדר! ‏אנחנו צריכים למהר!
‏נופו… ספר לנו כל מה שאתה יודע.
‏הדירה הזו שוקעת. היא גם לא תגיע לעיר.
‏אנחנו כבר לא יודעים מה לעשות. ‏אין דרך אחרת?
‏נופו…
‏לא יכולתי להשאיר את נטסומה לבד…
‏בדירה הזו, שכולם עזבו.
‏וגם קוסקה.
‏מה?
‏שמרתי על שניכם כל הזמן הזה.
‏אני חלק מהדירה הזו.
‏זה המקום היחיד שאני שייך אליו.
‏וזו הסיבה שתמיד הייתי עם שניכם.
‏התמונה של שניכם צוחקים יחד באושר.
‏לא הצלחתי לשכוח את זה.
‏ברגע שעזבתם, הבנתי.
‏- אין כניסה -
‏אני חושב שמאוד נהניתי ‏לראות את שניכם מחייכים.
‏לכן…
‏האוקיינוס כנראה היה מקום ‏שאליו רק אני הייתי אמור להגיע.
‏אני חושב… שאני זה שהביא את כולכם לכאן.
‏מה זאת אומרת?
‏הבאת אותנו הנה?
‏אתה בטח צוחק. מה אתה הולך לעשות בנידון?
‏ריינה… נופו…
‏תשתקי!
‏ריינה!
‏היי! למה היינו צריכים להיגרר לתוך זה?
‏היי! תסביר לי!
‏ריינה…
‏איך נוכל לחזור?
‏אני מצטער, גם אני לא יודע איך לחזור.
‏סלח לנו כבר. אעשה כל דבר. בבקשה.
‏ריינה!
‏ג'ורי!
‏אלוהים, חשבתי שאת מתה!
‏את דרמטית מדי. אני בסדר, הצלחתי לעלות לבד.
‏את בטוחה? באמת?
‏סליחה, ג'ורי.
‏ג'ורי! ‏-ריינה…
‏אני כל כך שמחה! את בסדר?
‏כן.
‏אל תבכי, ריינה. ‏אנחנו נוסעות לפלורידה יחד, נכון?
‏כן, אבל עכשיו…
‏אל תדאגי. ביחד, נצליח להגיע הביתה!
‏זו אשמתי, ג'ורי! ‏-בכלל לא.
‏אני בסדר. ‏-גם אני! אני מצטערת, ג'ורי!
‏זה בסדר, אל תדאגי, נטסומה. ‏-אני כל כך שמח, ג'ורי!
‏תגיד לנו, בבקשה. ‏אתה באמת לא יודע איך להגיע הביתה?
‏אני מצטער.
‏כדאי לכם למהר ולעזוב ‏את המקום הזה עם רפסודה.
‏אל תדאגו לי יותר.
‏קח את זה. ‏-בסדר.
‏בואו נביא את הבא.
‏כן.
‏הם סיימו?
‏רק עוד קצת.
‏נטסומה, הם סיימו?
‏כן.
‏נטסומה?
‏נופו גם יעלה על הרפסודה, נכון?
‏כשזו אשמתו?
‏אנחנו לא יכולים להשאיר אותו ככה.
‏אם הדירה תשקע, נופו גם ימות!
‏הוא לא אנושי, נכון? לא!
‏אבל…
‏חוץ מזה, ‏מה אם לא נצליח לחזור כי אנחנו איתו?
‏מה?
‏כי הוא זה שהביא אותנו הנה.
‏את עוד לא יודעת את זה.
‏פשוט תפסיקי כבר.
‏היי, קוסקה, נופו תמיד היה איתנו.
‏לא רק עכשיו, ‏הוא תמיד היה איתנו, מלפני הרבה מאוד זמן!
‏ברור שאני לא יכולה פשוט לעזוב אותו.
‏את באמת…
‏אם לא נוכל לחזור ביחד, ‏אני לא רוצה לעזוב את המקום הזה.
‏היי, מה את…
‏אל תגידי את זה!
‏זה לא אומר שעלייך למות איתו!
‏תפסיקי עם הדכדוך כבר!
‏זה נכון…
‏אני שוב חושבת על זה יותר מדי, נכון?
‏רק רגע! אני מבין גם מה ריינה אומרת, אבל…
‏אבל! גם אם היינו מצליחים לחזור ‏הביתה ולהשאיר פה את נופו,
‏זה… זה לא בסדר!
‏זה אכזרי מדי.
‏אני לא אומרת את זה כי גם אני רוצה!
‏אני חושבת שהדבר הכי גרוע שאפשר לעשות עכשיו ‏הוא להתווכח.
‏לא ברור שזו אשמתו של נופו.
‏אבל…
‏אני אהיה לצידך, ריינה.
‏חבר'ה, סליחה.
‏אין זמן לחשוב. בואו נברח כולנו ביחד.
‏היי, זה…
‏עכשיו כולם יכולים לעלות, נכון?
‏יש לנו מספיק זמן?
‏אל תדאג, אני אעשה את זה.
‏נטסומה, לגבי מה שהיה קודם…
‏לא, אני מצטערת.
‏לא אומר עוד מילה.
‏נטסומה…
‏מה? מים!
‏כולם למהר! ‏-נופו!
‏-החדר עקום. ‏-מה זה?
‏הרפסודה?
‏רק עוד קצת! ‏-הדברים שלנו?
‏נשאר עוד קצת.
‏בואו נמהר ונסיים את זה.
‏קוסקה!
‏הרפסודה מוכנה!
‏טוב, זה האחרון!
‏מהרו ובואו!
‏אני כבר בא!
‏מה? היי, אידיוטית!
‏את עדיין כאן? קדימה, בואי!
‏החדר של יאסוג'י…
‏לא, אני בסדר.
‏קדימה, קוסקה!
‏נופו! ‏-נופו!
‏לא אתן שתמותו במקום כזה!
‏מהר!
‏הכול מוכן?
‏אנחנו מוכנים!
‏בוא, נופו!
‏נופו, עלה מהר!
‏נופו!
‏נופו, למה?
‏אני אלך עם הדירה.
‏אז, אני מצטער.
‏אני… אני לא רוצה…
‏עוד… פרידות!
‏רגע!
‏נטסומה!
‏נטסומה! אידיוטית!
‏תחזרי, נטסומה!
‏לא! זה חסר אחריות!
‏לעזאזל!
‏קומאגאיה! ‏-טאישי!
‏נחתור בחזרה! ‏-כן!
‏תחזרי!
‏נטסומה!
‏נופו!
‏נטסומה, אל לך להיות פה!
‏נופו, מהר!
‏נטסומה!
‏אנחנו לא חוזרים!
‏קומאגאיה, תחזור!
‏ריינה, החבל! אני אלך!
‏אמרת שנלך הביתה יחד.
‏למה הלכת? אידיוט!
‏קוסקה!
‏תמשכו אותנו! ‏-נטסומה…
‏לא! אנחנו חייבים לחזור!
‏נטסומה!
‏נופו, אל תדאג! ‏אנחנו עדיין יכולים לעשות את זה איכשהו!
‏נופו?
‏לא… את לא יכולה לעשות גם את זה! ‏את פשוט יכולה לשכוח ממני!
‏לא, אני לא יכולה!
‏אני לא יכול להשאיר אותך פה! ‏כנראה שיש עוד דרך!
‏חוץ מזה, אנחנו נעבור את הסערה הזו!
‏אני בטוחה שנוכל לחזור הביתה יחד!
‏תחזור…
‏אין טעם.
‏זה בלתי אפשרי!
‏לעזאזל.
‏לעזאזל!
‏נטסומה…
‏מה לעשות?
‏זה זוהר!
‏מה זה?
‏אנחנו זזים!
‏מה קורה?
‏זה לא פונה לכיוון שממנו באנו?
‏מה?
‏אימא… כולם…
‏אנחנו יכולים לחזור הביתה, נכון?
‏כן.
‏טאישי, אנחנו…
‏כן.
‏אה… מה?
‏נטסומה…
‏גם אם נגיע הביתה ככה, היא לא תהיה שם.
‏נטסומה!
‏בואי הנה!
‏נטסומה!
‏היי.
‏רגע! למה את פונה לשם?
‏אמרת שנחזור ביחד!
‏נטסומה!
‏לא!
‏עזבו אותי! נטסומה!
‏קומאגאיה!
‏אל תלכי! ‏-קוסקה!
‏נטסומה!
‏ארנב?
‏אני לא רוצה את זה. ‏אני לא יכול ללכת הביתה ככה.
‏אני נשבע שאספר לאידיוט הזה. אני נשבע ב…
‏מה זה?
‏זה לא…
‏- יאשימה -
‏רק רציתי שתמשיכי לחייך, נטסומה.
‏זה הכול.
‏אבל…
‏זה הפך לזה.
‏אנחנו נתגבר על הסערה בקרוב, אז אל תדאג.
‏אם לא הייתי חוזרת… ‏אני תוהה מה אימא שלי הייתה עושה.
‏בטח יהיה קל יותר לאימא שלי.
‏זה נכון.
‏אני הסיבה שכולם התפרקו.
‏גם קוסקה. בגלל המעשים האנוכיים שלי…
‏- ביה"ח קמונומיה -
‏הוא… לא יכל להיפרד מיאסוג'י.
‏נדחפתי לבית של מישהו אחר כל הזמן הזה.
‏- יאסוג'י קומאגאיה -
‏כי אני…
‏עדיף…
‏אם פשוט אעלם.
‏אבל…
‏אני מפחדת.
‏היי!
‏נטסומה!
‏נטסומה! נופו!
‏נטסומה!
‏יש! זה מחובר, קוסקה!
‏מסירה יפה!
‏קוסקה!
‏הינה אני בא!
‏למה באת?
‏זוזו!
‏מה תעשה?
‏הגלגל הענק ימשוך בחוט הזה!
‏יופי! זה מחובר!
‏הוא עשה זאת, טאישי! ‏-קוסקה!
‏קומאגאיה!
‏ריינה!
‏אני מצטערת.
‏אני זוכרת אותך.
‏תמיד היית באה עם אבא שלך, נכון?
‏קדימה!
‏אידיוט! למה עשית את זה?
‏לא אמרתי לך להציל אותי! אני…
‏הייתי בסדר!
‏את תמיד אומרת, "אני בסדר, אני בסדר!" ‏מתי תפסיקי לשקר?
‏זה לא שקר! ‏-פשוט תשתקי!
‏למה באת? כולם ימותו עכשיו!
‏זה בגלל שנעלת את עצמך כאן!
‏אחרי הכול, אני שונא את הדירה העלובה הזאת!
‏זה מזכיר לי איך התחבאת ובכית ‏בזמן שהעמדתי פנים שאני לא שם לב!
‏וזה גורם לי לרצות להרביץ לעצמי!
‏ואמרתי שאין לך שום קשר למשפחה שלי, ‏אבל יש לך הרבה קשר!
‏לא נדחפת לעניינים של אף אחד!
‏זה באמת גם הבית שלך! ‏אבל אנחנו חייבים להשאיר אותו מאחור עכשיו!
‏אחרת, לא נוכל לחזור הביתה ביחד!
‏יותר מנופו,
‏אני רוצה להישאר איתך!
‏סליחה, קוסקה.
‏גם אני רוצה להישאר איתך, קוסקה. ‏גם אני רוצה הביתה!
‏אבל… בקצב הזה…
‏אל תדאגי! אם אנחנו ביחד, ‏אנחנו בטוח יכולים להגיע לשם!
‏אחרי שאמסור לך, מה את צריכה לעשות?
‏יש רק דבר אחד.
‏את זוכרת כמה התאמנו?
‏לבעוט.
‏נכון! זה תפקידם של שני החלוצים!
‏כן.
‏היי, נופו. אתה תבוא איתנו הביתה!
‏הבנת את זה?
‏כן.
‏נעבור את הסערה הזאת!
‏הינה זה בא!
‏זה מושך את זה למעלה!
‏בסדר!
‏קוסקה, זה עבד!
‏רואה? נצליח אם ננסה.
‏וואו! זה ממש סבוך!
‏הכבל הזה עובר לאורך הגונדולות ועד לדירה.
‏אם הוא ייקרע,
‏לא נוכל להציל אותם!
‏כולם…
‏זה קשור!
‏גם בצד הזה!
‏אקשור עוד אחד!
‏תודה! נשים את זה בסוף!
‏זה עצר. ‏-עשינו את זה!
‏אני אעזור! אל תדאגו! ‏-זה מסוכן!
‏מה קרה?
‏הדבר הזה! ‏-אתה!
‏כולנו נחזור הביתה ביחד!
‏כולם יאכלו את הקרוקט של אימא שלי כשנחזור!
‏גם אני!
‏אני רוצה לשחק ב"סמאש ברדרס" עם כולם!
‏גם אני! אני נוסעת לפלורידה עם קומאגאיה!
‏גם איתי, נכון?
‏ג'ורי!
‏בואו כולנו נציל אותם ביחד!
‏כולכם…
‏קדימה!
‏בית הספר היסודי קאמו, הילחמו!
‏אוי, לא! אנחנו מתפצלים!
‏לא!
‏זה מסוכן!
‏אם אשחרר אותו, קומאגאיה…
‏ריינה!
‏את בסדר?
‏אל תדאגי לי.
‏אוי, לא!
‏זה מתחיל להסתובב!
‏אל תלך!
‏אל תסתובב!
‏לעזאזל!
‏טאישי!
‏לא ייתכן…
‏אני מושכת אותך למעלה!
‏נטסומה!
‏קוסקה!
‏חכי! אני…
‏לעזאזל! את בסדר?
‏אמרתי שאני בסדר! זה כלום!
‏את…
‏תחזיק טוב את נטסומה!
‏נטסומה, קדימה, היד השנייה!
‏אל תדחפי את עצמך שוב ותעזבי לבד!
‏אם אני אהפוך לחלוץ היחיד ‏ותשנאי אותי על כך, לא יהיה אכפת לי!
‏זה יהיה בלתי אפשרי לבד, קוסקה!
‏בלי האסיסטים שלי, לא תוכלי אפילו לעבור!
‏נראה אותך אומר את זה שוב! ‏-איי!
‏נהיה בסדר, טוב?
‏קוסקה, אני יודעת שגם אתה מבוהל.
‏אה? לא, אני לא, חתיכת…
‏נטסומה… קוסקה…
‏עיכבתי את שני אלה ולכן…
‏זה הפך לזה.
‏לא אכפת לי אם לא נוכל נחזור לזמן הזה.
‏לא אכפת לי מה יקרה לי.
‏אבל שני אלה, נטסומה קוסקה…
‏חיים!
‏אני רוצה שהם יחיו
‏וימשיכו לחייך!
‏איפה אנחנו?
‏הסערה חלפה.
‏שרדנו?
‏כן.
‏כן!
‏אני כל כך שמח, באמת!
‏ניסית לשחק אותה קול. ‏-כל כך פחדתי!
‏קוסקה, נמושה שכמוך!
‏שתקי!
‏זה אי.
‏אז זו לא הייתה העיר שלנו.
‏כן. ‏-היי!
‏היי!
‏קוסקה! ‏-קומאגאיה!
‏- יאשימה -
‏אה…
‏מה יש?
‏יאשימה…
‏היה פארק השעשועים הראשון ‏שאבא שלי לקח אותי אליו.
‏עליתי על הגלגל הענק הזה פעמים רבות.
‏כן.
‏אהבתי את זה.
‏כן.
‏ריינה.
‏ריינה, צריך ללכת בקרוב.
‏כן, אבל…
‏היית כזאת ילדה של אבא ובכיינית, ‏אבל עשית עבודה טובה מאוד.
‏כן, עבדתי קשה.
‏ועכשיו, עלייך ללכת.
‏כן.
‏תודה שבילית פה כל כך הרבה זמן ‏ואהבת את המקום הזה!
‏תודה!
‏להתראות!
‏וואו!
‏כל כך יפה.
‏אה? יש שם מישהו!
‏מה? אתה צודק. היי!
‏הם הסתכלו לכאן! בוא נרד!
‏כן.
‏גם אני!
‏לא.
‏אה?
‏רק אני יכול לנסוע מכאן.
‏מה? אבל כולם יורדים.
‏מה זאת אומרת?
‏עכשיו אני מבין.
‏הילדים האלו הם כמוני.
‏זהו המקום אליו אנחנו חוזרים.
‏אם תבואו איתנו, לא תוכלו לחזור הביתה.
‏זו הסיבה,
‏שאני לא יכול לבוא איתכם.
‏אני מצטער.
‏נטסומה?
‏כאן אנחנו נפרדים.
‏את…
‏את כזאת בכיינית.
‏את בטח דואגת לגבי החזרה הביתה. ‏אל תדאגי, אידיוטית…
‏זה לא זה! ואני לא בוכה!
‏בדיוק כשהתאמצתי…
‏הינה את שוב מתחילה! זה מגרד!
‏גם אני לא יכולתי להתרחץ!
‏נכון! את מסריחה!
‏לא יפה!
‏גם אתה! ‏-שתקי!
‏נטסומה צריכה להיות בסדר עכשיו, ‏נכון, קוסקה?
‏היי, אל תתחיל גם אתה, נופו…
‏מה זה?
‏זה לא הזוהר שהופיע קודם?
‏אל תדאגו. ‏הקטנטנים האלה ייקחו את כולכם בחזרה.
‏הקטנטנים האלה?
‏נופו!
‏זה זז!
‏נופו!
‏להתראות, נופו!
‏תשמור על עצמך!
‏להתראות, נופו!
‏אני אהיה בסדר! אשתף פעולה עם קוסקה!
‏אדיר!
‏איפה השניים האחרים?
‏שם.
‏אנחנו באמת הולכים הביתה עכשיו.
‏נטסומה?
‏זה יפה.
‏נטסומה! ‏-זה הבית שלך.
‏ברוכים הבאים.
‏קוסקה, נטסומה.
‏יאסוג'י…
‏סבא…
‏הנה.
‏-נאטסומה! ‏-קוסקה.
‏בוא נלך הביתה ביחד, קוסקה.
‏טוב, נטסומה!
‏ביי.
‏נטסומה?
‏נטסומה!
‏איפה היית? כל כך דאגתי! תודה לאל!
‏את בסדר? נפצעת?
‏נטסומה?
‏אני יכולה להישאר איתך, אימא?
‏כמובן! את הבת היקרה שלי!
‏אני יכולה להיות תינוקת מולך?
‏כמובן! אני מצטערת…
‏תוכלי להיות תינוקת כמה שתרצי.
‏אז אימא…
‏מספיק משלוחי אוכל.
‏אה? מה?
‏אימא, בואי נכין ארוחת ערב יחד.
‏ברוכה הבאה הביתה, נטסומה.
‏לפני כ־60 שנה, נבנו מתחמי קמונומיה.
‏לפעמים קוראים להם מתחמי הדירות הרדופים, ‏אבל זה עדיין הבית שלנו.
‏זה היה הבית האהוב שלי ושל נטסומה.
‏- פסטיבל הקיץ -
‏בילינו כל כך הרבה זמן ביחד, ‏אבל אמרתי לה משהו נורא.
‏ובסופו של דבר לא יכולתי להתנצל.
‏אפילו כשסבא אמר לי…
‏סליחה.
‏לאחר שחזרנו, הכול חזר להיות כמו שהיה.
‏- שוקולד פלורידה -
‏עדיין אין לנו הסבר למה שבאמת קרה אז.
‏הכול מטושטש.
‏בדיוק כמו שנטסומה אמרה, ‏אני תוהה אם זה היה חלום.
‏אבל… זה לא יכול להיות.
‏מה שקרה בדירה היה אמיתי.
‏אני יכול לדבר עם נטסומה ‏כפי שאני עושה עכשיו בגלל כל מה שקרה.
‏סבא.
‏הבית שלנו היה בית מדהים.
‏לכן, עם נטסומה…
‏תודה.
‏קוסקה, אתה אומר לי את זה?
‏אלוהים! הבהלתם אותי! אתם בסדר?
‏תרגום כתוביות: דניאל מוריס