MADRID SPANIA
„Când te simți cu adevărat frumoasă?”
Asta…
- Când mă trezesc. - Vrei un indiciu?
- Când? - Camera e acolo.
Noaptea, când faci ultimul duș al zilei,
când te dai cu loțiuni și te culci lângă mine.
- Când te simți cea mai… - Frumoasă și parfumată.
Asta e, nu?
Vogue Portugalia nu dă coperta oricui.
Ne bucurăm că am primit-o
și că am început cu țara noastră vecină.
- Pe aici? - Da.
- Bine. - Pa!
- Mulțumesc mult.
- Pa! - Pa!
Ai grijă la scări!
Felicitări!
Nu-mi dă niciodată brațul, nu mă ține de mână.
Acum, pentru cameră, vrea să ne reaprindă prietenia.
Ce mincinos ești!
Eu nu deschid niciodată ușa, dar o s-o fac azi. Te rog.
Gentleman.
Stai, pun paharul aici.
Nu fac asta?
Nu, mereu fac asta.
Urcă odată!
Bine, oameni.
- Pa! - Ai grijă!
EU SUNT GEORGINA
PARIS FRANȚA
Când am ajuns la Paris ca să particip la prezentarea Loewe
în timpul Săptămânii Modei
și am început să văd campania Guess peste tot,
în tot orașul, cu fața mea…
Nu mi-a venit să cred.
Cum ești? Foarte bine, dragă.
- Bine. - Da.
Georgina, te rog!
Ce agitație!
- Bună, Fer! - Ce faci?
Arăți grozav.
Se pare că și francezii au șuncă.
Voiau să umple camera cu baloane. Am refuzat.
Uite hainele! Să-ți arăt?
E un apartament.
Iar asta e camera ta.
Ți-au pus și o poză pe noptieră.
Haina e fantastică, nu?
- Te-ai uitat la ea? - Da.
Nu e la vânzare. E unicat.
- Să o probez? - Probeaz-o!
Cizmele sunt mișto, nu?
Îmi place trenciul ăsta.
De fapt, ăsta mi-a plăcut cel mai mult, dar îl văd peste tot.
Când am fost la Milano, l-am văzut pe mulți.
Azi a fost prezentarea Givenchy.
Am văzut din prima trenciuri.
Nu e la fel, căci nu mai există așa.
Îmi place mult Loewe.
A fost una din primele mărci spaniole devenite globale.
Sunt mai spaniolă decât șunca iberică.
Îmi place, dar n-aș purta nimic dedesubt.
Bine, gata. O port pe asta.
- Arăți minunat. - Da.
O să scurtăm trenciul?
Pe măsură ce anii au trecut, eu am tot evoluat, moda evoluează,
dar eu rămân sinceră cu mine însămi.
Mai pune-mi cafea, Ramoncín! Trebuie să trezim corpul.
Și eu vreau una.
Dormeam.
Am auzit o bufnitură și un țipăt. Jur.
Am văzut pe cineva în cameră care mă jefuia.
Fiindcă lumea zice: „Nu aduce ceasul la Paris! Va fi furat.”
- Am adormit crezând că voi fi jefuită. - Lumea te sperie.
Se fură peste tot acum.
Nu știu. Eram speriată în seara aia.
M-am dus la sală cu Soraya.
- Mamă! - Știu!
A zis: „Ultimul pe care mă așteptam să-l văd.”
Am zis: „Pe bune. Ultimul?” Am zis…
Soraya e antrenoarea mea.
Ne antrenăm împreună aproape zilnic.
Ultimul om pe care mă așteptam să-l văd la sală și intră…
Aș plăti să te văd la sală.
Scuze, dar alerg în fiecare dimineață. Mă trezesc la 7:30.
- Uneori vorbim și… - A făcut trei exerciții.
E cineva aici care se antrenează?
- Să-ți scot colierul? - Da.
Istoria Van Cleef e mișto.
Serios? Care?
A fost prima marcă
care a inventat montura care nu se vede.
Ăsta ți-a plăcut, nu, Fer?
- Da. - Păstrează-l, poartă-l și să-ți…
- Pe bune, fată? - Da.
- Fată… - Să-ți amintească de mine.
- Serios, fată? Mulțumesc mult. - Un lanț subțire.
- Ăsta de femei ți-a plăcut? - Mulțumesc. Da.
- Poftim! - Mereu mi-am dorit unul.
- Lui Fer îi plac. - Ce frumos!
Mulțumesc mult.
E drăguț așa.
- E lumină grozavă în baie. - Nu îmi prea place.
- Ce părere ai? Ți-l ridic? - Da, semăn puțin cu Farruquito.
De ce Farruquito?
Vrei să ți-l ridic?
Nu știu. Arăt foarte… Cască, perciuni.
Vreau să fie mai…
relaxat.
Dar e…
Nu e vorba că agrafele de păr sunt iarăși la modă.
Nu s-au demodat niciodată. Cine nu are o agrafă în geantă?
Cine nu folosește o agrafă acasă? Chiar și doar la duș?
Eu, una, nu pot călători fără o agrafă la mine..
METROU
PREZENTARE LOEWE
E important să fii văzut la Paris, pentru că la Paris s-a născut moda.
Și acolo se întâmplă totul. Acolo se duc toți.
INFLUENCERIȚE
ACTRIȚĂ ȘI CÂNTĂREAȚĂ
INFLUENCERIȚĂ ȘI MODEL
ACTRIȚĂ
ACTRIȚĂ ȘI MODEL
REDACTOR DE MODĂ
Georgina!
Georgina a fost impresionantă la prezentarea Loewe.
Mi-a plăcut lookul meu, care era din prezentare.
M-am simțit superbă.
Cum de pielea Loewe e așa de bună?
CÂNTĂREAȚĂ
- Cum ești? - Cum ești?
- Aici, super. Sincer. - Bine.
Foarte bine.
Am văzut-o pe Bad Gyal și am invitat-o la masă după prezentare.
- Acolo? - Da.
- Georgina! - Georgina!
Sunt foarte mulțumit.
Aveam lookul care să le placă celor cărora trebuia să le placă
și tocmai asta îmi propusesem.
GEORGINA CUCEREȘTE PARISUL
GHETE DIN PIELE DE OAIE
TRENCI DE LUX
GHETE ALBE DIN PIELE DE OAIE
Suma, aici.
„Plătită în numerar.”
Și semnează-mi! Poate o s-o vând.
- Ține! - Un chilipir, nu?
- Patru tricouri. - Da.
Ramón râde de mine și îi spune mamei lui
că am o agendă magică și că scriu totul.
Apoi spune: „Ne-au plătit. Scrie în agenda ta!”
Ce spune mama ta despre mine?
„E atât de isteață.”
- Datorită carnețelului meu? - Da.
Merg peste tot cu carnețelul.
Mulți oameni nu pot trăi fără Excel.
Fără software-ul lor. Fără aplicațiile lor. Nu și eu.
Nu pot trăi fără carnețelul și stiloul meu.
Ține evidența. Mai bine decât contabilul meu.
Desigur.
Cu carnețelul și stiloul. Atât. Nu dau greș.
Așa nu pot fi înșelată.
Mersi. Unde e piureul de cartofi?
- Bună! - Salut!
Bună!
- A venit mâncarea. - Miroase a cartofi prăjiți.
- Puteți mânca. - Ce faci?
Am profitat de ocazie să mâncăm cu ea și să ne cunoaștem.
- Unde să stau? - Aici.
- Ia foie gras! - Avem piure de cartofi.
Pentru tine.
Mulțumesc pentru tot. O să semnez.
Mulțumesc mult.
- Foie gras-ul e grozav. - Foie gras, nu?
- Arată grozav. - E delicios.
Tu ești antrenoare, nu?
Și mănânci foarte bine.
Când poate.
Ba nu.
- Cauți să mănânci bine. - Mereu.
Când mă antrenam serios, mâncam mult.
Dacă ai tendința să slăbești mai ales.
Da. Și arăți mereu… Mereu crezi că arăți rău. Sau…
- Știi? - E mai rău cu rețelele sociale.
La prezentări e bine că vezi fetele pe care le idolatrizezi
și zici: „Nu-s ele.”
E adevărat că vezi mulți oameni pe care-i urmărești online și zici…
Dar vezi și mulți oameni superbi.
La săptămâna modei: „Gata. nu vreau să mai văd oameni frumoși.”
Nu mă mai întâlnisem cu ea.
Căci acasă aud mereu: „Alba.”
Copiii mei o adoră.
Cum ești, iubire?
Cu cine ești?
Sunt cu Serpiente. Da.
Și Bad Gyal?
Nu știu.
- Ce? - Dă-mi-o! Să văd!
Vreau să văd.
Bună, Alana!
Ce faci?
Ce drăguță ești! Uite ce păr ai!
Alanis! Eva!
Bună, Mateo!
- Ce faci? - Nu le vine să creadă.
Te-am văzut și erai altfel.
Nu.
„Erai altfel.” Ce comanzi și ce primești.
O păsărică mi-a zis că vă place muzica mea și că o ascultați.
Și o cântă.
Și o și cântați?
Sunt în stare de șoc.
Vin acasă imediat, bine?
Vii diseară?
Da, iubire.
Pupici.
- Pa! - Sunt în stare de șoc.
Pa, Alana!
Ce drăguț! Ce dulci sunt!
Bad Gyal e o regină în casa mea.
Copiii mei o adoră
și, să o cunosc personal în sfârșit
mi s-a părut foarte tare.
Sincer, a fost o…
E ceea ce-ți place.
Vii într-un oraș, muncești și mergi acasă.
- Nici măcar 24 de ore în Paris. - Da. Nici măcar 24.
- Dar e bine să fii văzută aici. - Da.
MADRID SPANIA
Dă-mi mâna, Mateo!
- Îți place? - E ca un montagne russe.
Da.
Îi amintesc lui Junior de zilele minunate
din incinta stadionului Bernabéu.
Și vreau ca Mateo să trăiască
toate acele momente pe care am avut norocul să le trăim.
Îmi amintesc că, la Real Madrid, Cristiano a fost un campion.
Doar așa-i pot spune.
Uite!
Mateo e entuziasmat.
Uite cu ce ghete jucau.
Alea?
- Cu astea jucau? - Da.
În 1920.
„Cristiano semnează.” Uite!
Aici.
Ce frumos e tata!
- Le-ai văzut pe ale lui tata sus, Mateo? - Da.
Le punem pe ale lui Cris Jr. în câțiva ani?
Astea-s trofeele Best ale tatei. Ghetele de Aur.
- Uite! - Asta a…
Tata.
GHEATA DE AUR RONALDO, 2014
El o să iasă. Ei o să iasă prin spate.
Nu.
Bine! O familie de fani ai Real Madrid!
JURNALIST SPORTIV
- Te-am speriat sau ce? - Nu.
- Ce? - Nu m-ai speriat!
- Cum ești? - Săracul.
- Ce faci, Gio? - Minunat.
Cum ești, frate?
- A auzit că jucătorii vor ieși. - Echipați.
- Iubire… - Urma să iasă jucătorii?
Și ai ieșit tu. Era…
- Sunt mai bun ca jucătorii. - Nu.
- Cum adică? - Nu.
Jucătorii sunt în vacanță.
Astea-s toate trofeele Champions.
- Aici e Lisabona. - Da, 2014.
Acum zece ani.
Primele trofee Euro pentru Cristiano Ronaldo dos Santos Aveiro
la Real Madrid.
Câștigase unul la United.
- Da. Ăsta e… Ai fost aici, nu? - Da.
Mai știi? Primul tău Euro.
Cred că atunci tata a șutat din foarfecă.
- În 2018, la… - Aici, la Bernabéu.
Da.
- Cu Juve. - Nu, în sferturi. Acolo.
- Da. Toți au aplaudat. - Așa e.
Țin minte ce emoții aveam.
E ciudat, pentru că înțelegeam atât de puțin despre fotbal,
încât nu mă puteam bucura la fel de mult
cum mă bucur de meciuri acum.
Dar, oricum, rămân amintirile fericite și toate cupele câștigate.
- E ultimul trofeu Euro al lui Cristiano. - Da.
- La Kiev. - De dinainte de a pleca.
- Uite! - Ce?
Tata cu Cris Jr.
Ce drăguț!
E foarte muncitor.
Îi spun deseori: „Cris, ai deja totul.”
„Hai să ne bucurăm de viață acum.”
El zice: „Dar totul sunteți voi și fotbalul e pasiunea mea.”
E incredibil că, până azi,
e la fel de motivat de fotbal ca în ziua în care l-am cunoscut.
Nu dă mai puțin de 100%.
De fapt, când lumea întreabă, „Când crezi că se pensionează?”
Sincer, s-ar putea s-o facă la 50 de ani.
Câte goluri a marcat Cristiano cu Real Madrid?
E greu, nu?
Patru sute treizeci și șase?
Nu, 450.
În 438 de meciuri, puștiule.
Pichichi al istoriei Ligii Campionilor.
Cinci Baloane de Aur. Patru Ghete de Aur.
- Golgheterul lui Madrid. - Două Best.
E tatăl vostru, copii.
Mereu spune că…
Dacă nu aș fi fost eu, s-ar fi retras cu ani în urmă.
Fă-o așa!
Așa! Și te scanează.
Alege unul!
- Care? - Sunt Bellingham și Mbappé.
Nu, amândoi sunt Bellingham.
Ți-a spus! Nu.
Îl ai pe tata. Celălalt era…
- Cine era? - Bellingham.
- Nu. Mincinosule. - Îl am pe Bellingham.
Ce mincinos!
Cris Jr. e un exemplu pentru mulți băieți și fete din toată lumea.
Și suntem mândri de asta acasă.
Ce tare! Monede de aur.
Parcă-s de ciocolată.
- Unde iese? - Dedesubt.
Acum pe aici!
Nu ții pasul.
Hai, Madrid!
Unii sunt la stadion. Alții spun: „Îmi place Real Madrid.”
Uite Balonul de Aur!
Gata!
Asta e. Să le țin eu sau tu?
Sunt ale mele.
- Ne-am uitat la meci acolo, nu? - Cutia voastră era acolo.
- Da. Acum sunt tribune. - Nu e nicio lojă acum.
Și lojele în care stăteau familiile…
- Astea-s lojele acum. - Am înțeles.
Țin minte ultima dată când am fost pe Bernabéu.
A fost emoționant,
căci știam că e ultima dată când Cristiano e pe teren.
Și el era puțin…
Era trist și foarte fericit
căci, în anul acela, câștigaseră Cupa Campionilor și LaLiga.
Mereu îl ovaționează mai ales pe Cris.
Am zis: „Uite ce mult te iubesc și te ovaționează
și e ultima oară.”
Dar știam că oriunde mergem,
vor continua să-l ovaționeze
și să-i strige numele, cum fac peste tot azi.
Mi-am dat seama,
acum, că mă gândesc, la vizita la Real Madrid,
că atunci când câștigi campionate, Euro, cupe, Baloane de Aur…
La toate succesele lui profesionale, toți i-au fost alături.
Dar mi-am dat seama, de-a lungul anilor, că în vremurile grele,
cei care i-au fost mereu alături am fost noi și copiii lui.
Să sperăm că rămâne așa.
Căci, la urma urmei, cei care-ți rămân alături sunt familia creată de tine.
- Pa! - Pa!
MAGAZIN OFICIAL BERNABÉU
MAREA ROȘIE ARABIA SAUDITĂ
Marea Roșie e un paradis arab.
Ador să iau micul dejun cu Cristiano, să-ncep ziua cu el.
Mirosul și aroma cafelei.
Mereu spun că nu-s la fel când nu-s cu el.
Mereu. Râde de mine, dar așa e.
La mulți ani de Ziua Tatălui!
Vreau mulți pupici azi.
Copiii au zis: „La mulți ani de Ziua Tatălui!”
- Un pupic! - Uite ce mi-a adus Zâna Măseluță.
A venit Zâna Măseluță?
Alana și-a pierdut primul dinte.
Și nu eram pregătită. Nu mă așteptam.
Avem o câștigătoare care și-a scos dintele!
- Unde ți-e dintele? - Cris!
- Alana și-a scos dintele. - Alana, cum l-ai scos?
- Tată! - Îți spun.
- Dintele meu! - L-ai scos!
Grozav! Păstrează-l!
- Să vedem! - Scârbos!
- Uite! - Alana, pune-ți șapca bine!
Era entuziasmată.
„Cum suntem la Marea Roșie, nu mi-a putut aduce ciocolată.”
„Mi-a adus bani, fiindcă e ușoară.”
„Dar la următorul dinte care-mi cade, dacă suntem acasă, aduce ciocolată.”
Unul dintre ai mei se mișcă. Ăsta.
Uite!
- Vezi? - Mincinosule!
- Se mișcă! - Ba nu!
Uite!
- Bine. - Ăsta se mișcă!
Ești prostuț!
Zâna Măseluță
e foarte importantă acasă pentru că trebuie să păstrăm tradițiile.
Bani.
- Ia-i! Banii. - Cum te cheamă?
Bella.
- Pentru tine. - Mersi.
- Cum te cheamă? - Bella.
- Cum îl cheamă pe tata? - Tata.
- Tata și mai cum? - Cris.
- Cris.
Și pe mama?
Mama. „Io”.
Ne bucurăm mult de timpul cu familia.
Așa ne încărcăm și ne reconectăm unii cu ceilalți.
Care e vitamina din soare?
Vitamina C.
- Nu C. - G.
„C” e în portocale, kiwi…
- Vitamina din soare. - C. D!
Care e vitamina frumuseții?
- Drăguță. - Știu.
- Cum se numește vitamina? - Vitamina G.
- Știu. - E iubirea. Vitamina mamei.
Vitamina frumuseții e Cristiano.
Mama.
- Vitamina G. - Nu, tata glumește.
- Vitamina G. - Apă.
Supă!
Le-ai văzut fețele? Au făcut…
- Nu-i așa că tata e chipeș? - Nu e.
Nu e greu. Vitamina frumuseții.
Supă.
- Nu supă. K2. - Tu.
Când suntem împreună,
fie în vreun paradis, fie în camera de zi a casei noastre,
suntem foarte conectați și ne distrăm foarte bine.
A fost o revelație că avem Marea Roșie la două ore de casă.
E chiar alături.
Ne udăm picioarele în apă sărată.
În plus, e o mare biblică,
deci simți o energie,
fiindcă e marea pe care Moise a despărțit-o.
Cris a stat puțin în piscină cu Bella ca să o învețe să înoate.
Sărmana avea probleme cu picioarele.
Ne înțelegem foarte bine ca familie în vacanțe, dar și în viață.
Deci mereu.
Să mergem!
- Uite, mamă! Uită-te aici! - Da.
Uite cât e de mare!
Pentru că valurile au dus nisipul și au făcut o movilă.
- Mateo, Alana, am fost acolo ieri. - Vreau să merg acolo.
Îmi place să mă conectez cu natura
și e foarte benefic să atingi pământul cu picioarele goale.
Și apa sărată
îți relaxează picioarele.
Pentru cei care facem mereu mișcare sau chiar călătorim.
La creșterea copiilor, la circulație.
Apa de mare ajută la toate.
- Benzema joacă aici. - O scoică!
Ce frumoasă e!
Unde joacă Benzema? La Al-Ittihad.
Ne putem bucura de tot luxul pe care ni-l dorim,
dar cel mai mare lux disponibil nouă
e să fim cu copiii în natură și să ne spunem ce-am făcut peste zi.
- Cine mănâncă cel mai mult, Mateo? - Tata!
- Tata? - Mama.
- Alana. - Alana?
Cine e cel mai gras? Tata!
La urma urmei, ne împlinesc
planurile simple
și faptul că ne simțim apropiați și ne conectăm.
- Mamă, mă ud. - E vreun rechin?
- Mamă, sunt rechini aici? - Nu.
- Sunt vreodată? - Nu.
Mă ud foarte tare.
Mami.
Mamă, mă ud.
Dragă, cred că le trece de cap.
Uită-te la pantalonii mei!
- Nu-mi trece de cap. - Nici mie.
Am văzut o mini-insulă la câțiva metri de mal.
Nu poți merge pe o insulă în fiecare zi.
- E în regulă să-i udăm? - Da.
O să port un trening ca mama.
- Mamă, e… - E prea adâncă. Copiii n-o s-ajungă.
Ba nu. Uite!
- Asta e… - Da.
E cea mai mică insulă din lume.
Ce drăguț!
Ne-am asumat riscul, cu copiii, să facem ceva unic.
Coral. Arată ca o mână. Uite!
- Ce tare! - Îmi arăți?
Grozav.
Ce tare!
Alana, am găsit asta.
Numele meu!
Copii, hai să jucăm un joc!
Cris inventează mereu jocuri ca să-i facă să concureze.
- Eva! - Vino aici!
- Cade. Uite! - Te ajut eu.
Bună! O să…
- Vino! - Să jucăm un joc!
Câștigătorul primește un masaj.
Fie că sunt fizice sau mentale,
sunt mereu momente care ne plac mult
și ne distrăm.
- Bine, începem? - Da.
Pentru Mateo.
Câte case sunt de aici până acolo?
Cele plutitoare.
Până acolo. Câte case sunt?
Să vedem cine ghicește. Eu am numărat deja. Știu.
Treizeci și opt.
- Șaisprezece. - Treizeci și șase?
- Nu, 16. Unu și șase. - Șaisprezece? Nu.
Altă întrebare.
- Cum se numește marea asta? - Marea Roșie!
- În engleză. Cum e? - Ce?
- În engleză. - Red. Red Sea.
- Bine! - Asta voiam să spun!
- Câte un punct. - Câte un punct.
Spaniolă și engleză.
Trăim iubirea ca o familie conectată.
Mergem la piscină și comandăm mâncare?
Da.
Momentele astea-s speciale la noi
și… unice.
Ai mâncat puțin. Multe croasante.
Cine mănâncă cel mai mult?
- Eu. - Mănânci multe croasante!
Da.
- Vino, Eva, iubirea mea! - … ai burta mare.
Nu, tată!
Mamă!
- Mamă! - Ce?
- Fără ajutor. Trebuie să ieși singur. - Stai, să nu le pierzi!
La Marea Roșie,
am aflat că Muzeul Luvru, care e la Paris, e în Abu Dhabi
și l-au adus aici.
Suntem aproape. Am profitat de ocazie să mă bucur de el cu Mateo.
Proteine. Vrem proteine. Fără carbohidrați, dragă.
Te cunosc foarte bine.
Asta da viață.
Adică…
Ne mai trebuie măsline și fuet.
Ieri am văzut un clip cu Cris
îmbrăcat în…
Da, în vagabond.
…vagabond și a început să joace fotbal.
Tare, nu?
Și Rosalía a făcut-o, de exemplu, îmbrăcată în chelneriță, știi?
A fost foarte amuzant.
Da, e o idee amuzantă și am putea face și noi asta.
Da.
Dacă mi-ar face asta, aș fi criticată.
Gândește-te! „E proastă. E așa și pe dincolo.”
Iar eu…
Dar te-am putea deghiza din nou în asistentă de vânzări.
Când m-am cuplat cu Cris și au apărut imaginile de la Disneyland…
Da.
Eram la Gucci iar sora mea era la Balenciaga.
Și erau fete care mă vorbeau de rău.
„Îmi plac adidașii ăștia,
dar să văd că Georgina îi poartă, așa și pe dincolo, bla bla.”
Iar sora mea de acolo…
„Bine, dră.”
În plus, cei care m-au criticat… Ar trebui să-i vezi.
Ei merită criticați.
Adică…
„Uită-te în jur, dragă!”
Mă doare mai tare
când îmi atacă sora
sau familia
decât când se iau de mine.
- Da. - Prefer să mă insulte.
Fiindcă nu-mi pasă.
Știi deja,
oamenilor le place să vorbească.
Dar ar fi distractiv.
Ce notă ai da anului ăstuia pe o scară de la unu la zece?
Am muncit mult.
Deci…
Pentru muncă, zece.
Am făcut niște chestii super tari.
Și mi-au plăcut toate proiectele.
Și asta e o plăcere, nu? Să muncești și…
Să muncești și să te bucuri. Cel mai bine.
Așa e.
Visurile se împlinesc.
Georgina strălucește cum îmi doream.
Și suntem foarte mulțumiți,
dar mai avem mult de lucru.
Trebuie să-mi cumperi revistele pe coperta cărora am apărut
și nu le-au trimis.
Mă ocup eu luni.
ABU DHABI EMIRATELE ARABE UNITE
Bună!
Ce cald e!
Doamne, Georgina!
Ai ajuns în țara ta.
Ce tare e poza!
Mama e tare frumoasă.
La sosirea noastră în Abu Dhabi, la aeroport, erau poze uriașe cu mine.
Și arăt grozav în toate.
La intrare, mă puseseră pe ecrane uriașe.
Mateo era uluit.
- Da. Delicios. Mulțumesc. - Pentru tine.
Mulțumim!
- Vrei să o distrugi? - Tu?
- O să beau fără să o distrug. - Bine.
Mi se va dezintegra pe buze.
Ador să-mi surprind copiii
pentru că sunt amintiri pe care le vor păstra când vor crește.
Am amintiri minunate cu surprizele făcute de mama în copilărie.
Așa că vreau să-i urmez exemplul cu propriii mei copii.
LUVRU ABU DHABI
Știai că muzeul ăsta e și în Franța?
Și l-au adus aici, în Abu Dhabi.
Nu pot să cred. Ce nebunie!
Cum l-au adus?
L-au făcut. L-au construit aici.
- Ce tare! - Ce frumos!
Mamă, arată de parcă suntem într-o minge de fotbal.
Cupola cântărește cât Turnul Eiffel.
- Tare. - De la Paris.
- Frumos. - Ăsta e de da Vinci.
- E Sfântul Ioan Botezătorul. - „Leonardo da Vinci, 1508.”
Sunt foarte puține în lume, Mateo.
Mi-a plăcut tabloul lui Da Vinci. Cred că asta mi-a plăcut cel mai mult.
Îmi place cel din New York.
Îți voi spune ce am pățit la New York. Ce mi s-a întâmplat.
Tot găseam monede.
- Tot timpul? - La aeroport, pe centura de bagaje.
- Ai un ochi ager. - Și apoi…
- Și apoi? - Am avut o grămadă de monede, dragă.
Lumea subestimează monedele. Zice că nu-s valoroase.
- Păstrez și monede de un eurocent. - Da.
Monedă cu monedă…
Monedele formează o bancnotă.
- E ceva. - O înotătoare.
- E o țestoasă! - O țestoasă!
Acolo.
Avem o colaborare cu Acvariul Național din Abu Dhabi.
Stau aici. E un program.
Când se fac bine, le eliberăm în mare.
Ei au grijă de ele.
Au grijă de țestoase bolnave și apoi le eliberează.
Când se fac bine, le eliberează în mare.
Ce m-a surprins cel mai mult, și cred că și pe Mateo, a fost o țestoasă.
Ne-a plăcut mult.
Bună, dragă prietenă!
Profitați! Suntem filmați de Netflix.
Unde e ketchupul?
Vreți să fiți la televizor?
- Vreți să fiți faimoși? - Da.
- Serios? - Da.
- Ca tata? Ce înseamnă să fii faimos? - Știu. E ușor.
Ușor? Bine. Zi tu prima!
- Ai o grămadă de bani. - Asta nu înseamnă să fii faimos.
- Ești căutat. - Nu, lucrezi.
- Nu. - Toată lumea te vede la televizor.
Și de fiecare dată… Te caută și vor să-ți facă poze.
- Al meu! - Păi…
Faimos înseamnă… Când ești celebru, îți fac poze.
Care e cea mai faimoasă persoană pe care o știți?
Pe mama.
Subtitrarea: Constantin Ursachi