МАДРИД ІСПАНІЯ
«Коли ти почуваєшся справді вродливою?»
Це…
-Коли прокидаюся. -Хочеш підказку?
-Коли? -Там камера.
Вночі, коли йдеш в останній душ за день,
наносиш лосьйони й лягаєш спати зі мною.
-Коли почуваєшся найбільш… -Вродливою й запашною.
Це воно, так?
Vogue Portugal не віддасть обкладинку будь-кому.
Ми дуже раді, що отримали її
й почали з нашої сусідньої країни.
-Сюди? -Так.
-Гаразд. -Чао!
-Чао. -Дуже дякую.
Бувайте.
Обережно зі сходами.
Вітаю.
Ніколи не дає мені руку й не тримається за руки.
Це для камери вона хоче відновити нашу дружбу.
Ти такий брехун.
Ну, я ніколи не відчиняю двері, але це зроблю сьогодні. Будь ласка.
Джентльмен.
Чекай, я поставлю стаканчик сюди.
Ніколи цього не роблю.
Ні, я завжди так роблю.
Залазь, хай йому грець!
Гаразд, друзі.
-Па. -Бувайте здорові.
Я — ДЖОРДЖИНА
ПАРИЖ ФРАНЦІЯ
Коли я приїхала в Париж, щоб відвідати показ мод Loewe
на Паризькому тижні моди
й почала всюди бачити кампанію Guess
по всьому місту з моїм обличчям…
Я не могла в це повірити.
Як ти? Дуже добре, дорогенька.
-Гаразд. -Так.
Джорджино, будь ласка!
Яка метушня!
-Привіт, Фере. -Як справи?
Красуня.
Схоже, у французів теж є шинка.
Хотіли заповнити кімнату кульками. Я сказав ні. Ось одяг. Показати тобі?
Це квартира.
А це твоя кімната.
Вони навіть поставили фото на тумбочці для тебе.
Пальто фантастичне, так?
-Ти дивилася? -Так.
Воно не на продаж. Інших таких нема.
-Мені приміряти? -Приміряй.
Чоботи класні, так?
Обожнюю цей плащ.
Насправді він мені сподобався найбільше, але я його всюди бачу.
Коли я була в Мілані, я бачила його на багатьох.
Сьогодні був показ Givenchy.
Перше, що я побачила. Люди в плащах.
Це не таке, бо такого нема.
Мені дуже подобається Loewe.
Один з перших іспанських брендів, що вийшов на міжнародний рівень.
І я більше іспанка, ніж іберійська шинка.
Я в захваті, але під ним я б оголився.
Гаразд, усе. Я одягну його.
-Маєш чудовий вигляд. -Так.
Ти підшиєш плащ?
Минають роки, я постійно розвиваюся, розвивається мода,
але я завжди залишаюся вірною собі.
LE BRISTOL ПАРИЖ
Налий мені ще кави, Рамонсіне. Нам треба розбудити це тіло.
Я теж хочу.
Я заснула.
Я чула тупіт і крик. Присягаюся.
Я бачила, як хтось у кімнаті грабував мене.
Бо кажуть: «Не беріть годинник до Парижа. Його вкрадуть».
-Я заснула з думкою, що мене пограбують. -Тебе можна налякати.
Тепер крадуть усюди.
Не знаю. Я була налякана тієї ночі.
Я ходив у спортзал із Сораєю.
-Овва! -Знаю!
Вона сказала: «Останній, кого я очікувала побачити».
Я їй: «Годі. Останній?» Я, типу…
Сорая — мій тренер.
І ми майже щодня тренуємося разом.
Овва!
Той, кого я найменше очікувала в спортзалі, і він заходить…
Я б заплатила, щоб подивитися.
Вибачте, але я бігаю щоранку. Я встаю о 7:30.
-Ми іноді говоримо й… -Він зробив три вправи.
Тут є хтось, хто тренується?
-Мені зняти з тебе намисто? -Так.
У Van Cleef крута історія.
Справді? Яка?
Вони були першим брендом, який придумав оправу, яку не видно.
Це той, який тобі сподобався, так, Фере?
-Так. -Тримай його, носи й нехай…
-Справді, подруго? -Так.
-Подруго… -Нехай нагадує про мене.
-Справді? Дуже дякую. -Тонкий ланцюжок.
-Тобі сподобався саме жіночий? -Дякую. Так.
-На. -Я хотів такий усе життя.
-Фер їх обожнює. -Яке гарне!
Подруго, дякую.
Ось так мило.
-У ванній чудове світло. -Мені не дуже.
-Що думаєш? Вище? -Так, я схожа на Фаррукіто.
Чому Фаррукіто?
Зробити вище?
Я не знаю. Цей вигляд дуже… Шолом, бакенбарди.
Радше…
грайливий.
Але це…
Справа не в тому, що шпильки входять у моду.
Вони ніколи не виходили з моди. Хто не носить заколку в сумці?
Хто вдома не користується нею? Навіть просто в душі?
Принаймні я не можу подорожувати без заколки.
МЕТРО
ПОКАЗ LOEWE
Важливо, щоб тебе бачили в Парижі, бо Париж — це батьківщина моди.
Саме там все й відбувається. Туди всі їдуть.
АМІАЯ ІНФЛЮЕНСЕРКА
ЯН МІ АКТОРКА Й СПІВАЧКА
ТІНА КУНАКІ МОДЕЛЬ
СТЕФАН БАК АКТОР
ГАРТ ЄВАНГЕЛІСТА АКТОРКА Й СПІВАЧКА
КАРО ДАУР ІНФЛЮЕНСЕРКА Й МОДЕЛЬ
АЙО ЕДЕБІРІ АКТОРКА
КІТ КОННОР АКТОР
ЕМІЛІ РАТАКОВСЬКІ АКТОРКА Й МОДЕЛЬ
АННА ДЕЛЛО РУССО РЕДАКТОР МОДИ
Джорджино!
Джорджина була направду неймовірною на модному показі Loewe.
Мені сподобався мій образ, який був із показу.
Я почувалася дуже гарною.
Яка гарна шкіра Loewe?
БАД Г'ЯЛЬ СПІВАЧКА
-Як справи? -Як справи?
-Чудово. Чесно кажучи, так. -Добре.
Дуже добре.
Я бачила Бад Г'яль і запросила її поїсти після показу.
-О, там? -Так.
ДЖОРДЖИНА РОДРІҐЕС
Джорджино!
Я направду задоволений.
У нас є образ, який подобається тим, кому мав сподобатися,
що я й хотів.
ДЖОРДЖИНА ПІДКОРЮЄ ПАРИЖ
ЧОБОТИ З ОВЧИНИ
РОЗКІШНИЙ ТРЕНЧ
БІЛІ ЧОБОТИ З ОВЧИНИ
Сума, тут.
«Готівкою».
І підпиши за мене. Бо, може, я це продам.
-На. -Вигідно, так?
-Чотири футболки. -Так.
Рамон сміється з мене і каже своїй матері,
що в мене є магічний планувальник, і я все записую.
Потім каже: «Нам заплатили. Запиши в планувальник».
Що твоя мама каже про мене?
«Вона така розумна».
-Через мою книжечку, так? -Так.
Я скрізь із нею ходжу.
Багато людей не можуть жити без Excel.
Без програмного забезпечення. Без додатків. Не я.
Я не можу жити без моєї книжечки й ручки.
Все відстежує. Краще мого бухгалтера.
Авжеж.
Моя книжечка й ручка. І все. Ніколи не підводять.
І ніхто мене не надурить.
Дякую, люба. Де картопляне пюре?
-Привіт! -Привіт.
Привіт.
-Щойно принесли їжу. -Пахне картоплею фрі.
-Можете їсти все. -Як справи?
Ми з нею скористалися нагодою поїсти й краще познайомитися.
-Де мені сісти? -Ось тут.
-Візьми фуа-гри. -Є картопляне пюре.
Це для тебе.
Дуже дякую за все. Я підпишу.
Дуже дякую.
-Фуа-гра чудова. -Фуа-гра, так?
-Виглядає чудово. -Смачна.
А ти тренерка, так?
І гарно їси.
Коли може.
Ні, аякже.
-Намагаєшся добре їсти. -Завжди.
Коли налаштовувалася серйозно, я так багато їла.
Особливо, якщо маєш тенденцію втрачати вагу.
Так. І ти завжди виглядаєш… Завжди думаєш, що маєш поганий вигляд. Чи…
-Знаєш? -З соцмережами ще гірше.
Покази мод хороші тим, що ти бачиш дівчат, яких обожнюєш,
типу, «Вони не такі».
Правда, що ти бачиш багато людей, за якими слідкуєш онлайн, і думаєш: «Ого».
Але також бачиш багато гарних людей.
Тиждень моди такий: «годі. Не хочу більше бачити вродливих людей».
Я ніколи з нею не перетиналася.
Бо вдома завжди: «Альба, Альба».
Бо мої діти її люблять.
Як справи, любове моя?
Ти з ким?
Я з Серпієнте. Так.
А Бад Г'яль?
Не знаю.
-Га? -Поклич її. Я хочу побачити.
Я хочу побачити.
Привіт, Алано.
Як справи?
Ти така гарна. Лише погляньте на волосся.
Аланіс! Єва!
Привіт, Матео!
-Що таке? -Не можуть повірити.
Я бачив тебе, і ти була іншою.
Ні.
«Ти був іншою». Що я замовляв. А що отримав.
Пташечка нашепотіла мені, вам подобається моя музика, і ви її іноді слухаєте.
І співають.
Ще й співаєте?
У них шок.
Я скоро повернуся додому, гаразд?
Ти приїдеш сьогодні ввечері?
Так, люба.
Цілую.
-Бувайте. -Вони шоковані.
Цмок. Па. Па-па, Алано.
Як мило. Вони такі солоденькі.
Бад Г'яль — королева в моєму домі.
Мої діти її обожнюють,
і нарешті познайомитися з нею особисто
для мене було неабищо.
Це, щиро кажучи, було…
Це те, що ти любиш.
Приїхати в місто, попрацювати й вернутися додому.
-Навіть доби не минуло в Парижі. -Так. Навіть не доба, правда.
-Але добре, що тебе побачили в Парижі. -Так.
МАДРИД ІСПАНІЯ
Дай руку, Матео.
Овва!
-Подобається? -Це як американські гірки.
Так.
Я хочу нагадати Джуніору про чудовий час, який ми провели в стінах «Бернабеу».
І я хочу, щоб Матео відчув
всі ці моменти, які нам пощастило пережити.
Я пригадую, коли Кріштіану був чемпіоном в «Реал Мадриді».
Це слово спадає мені на гадку.
Дивіться!
Матео схвильований.
Поглянь на бутси, в яких вони грали.
Ці?
-Це в них колись грали? -Так.
У 1920 році.
О, «Кріштіану підписує». Дивіться.
Ось.
Тато такий гарний.
-Матео, бачив усі татові зверху? -Так.
Ми поставимо там Крісові за кілька років, так?
Це все тато найкращий. І золоті бутси теж.
-Дивіться. -Це те, що…
Тато.
ЗОЛОТИЙ БУТС РОНАЛДУ, 2014
Він вийде. Вони вийдуть ззаду.
Ні.
Гаразд! Сім'я вболівальників «Реала»!
-Я тебе налякав? -Ні.
-Га? -Ні, ти мене не налякав!
-Як справи? -Бідолашний.
-Як ти, Джіо? -Чудово.
Як воно, брате?
-Йому сказали, вийдуть гравці. -Чепурні.
-Любий… -Мали вийти гравці?
Тоді виходиш ти. Він…
-Я кращий за гравців. -Ні.
-У сенсі? -Ні.
Гравці у відпустці.
Це все Ліга Чемпіонів.
-Це Лісабон. -Так, 2014.
Це десять років тому.
Перші чемпіонства Кріштіану Роналду душ Сантуш Авейру
з «Реалом». Він уже виграв одне з «Манчестером».
-Так. Це… Ви були тут, так? -Так.
Пам'ятаєш? Це були твої перші ліги.
Думаю, це коли тато зробив ножиці.
-У 2018 році… -Тут, на «Бернабеу».
Правильно.
-Проти «Юве». -Ні, у чвертьфіналі. Там.
-Так. Усі аплодували. -Саме так.
У мене стільки спогадів, як я хвилювалася. Як…
Це так дивно, бо я так мало розумілася на футболі,
що я не могла так насолоджуватися матчами,
як можу зараз.
Але ми досі маємо щасливі спогади та всі кубки, які виграли.
-Це останні ліги Кріштіану. -Так.
-У Києві. -Перед від'їздом. У Києві.
-Дивись. -Гм?
Тато з Крісом.
О, як мило.
Він такий працьовитий.
Я часто кажу: «Крісе, у тебе вже все є».
«Понасолоджуймося трохи життям».
Він каже: «Так, але моє все — це ви, а футбол — моя пристрасть».
Неймовірно, що донині
його так само мотивує футбол, як того дня, коли я його зустріла.
Він не припинить віддавати все.
Коли люди питають: «Як гадаєш, коли він піде на пенсію?»
Щиро, можливо, в 50.
Скільки голів Кріштіану забив у «Мадриді»?
А, важко, так?
Чотириста тридцять шість?
Ні, 450.
У 438 іграх, малий.
Пічічі в історії Ліги чемпіонів. П'ять золотих м'ячів. Чотири золоті бутси.
Найкращий бомбардир Мадрида.
Це ваш тато, дітки.
Він завжди каже, що…
Якби не я, він би давно пішов на пенсію.
Зроби ось так.
Ось так. І тебе сканують.
Вибери одну.
-Яку хочеш? -З Беллінгемом і з Мбаппе.
Ні, два Беллінгеми.
Він це сказав! Ні.
У тебе тато. Другий був…
-Хто це був? -Беллінгем.
-Ні. Брехун. -Мені дістався Беллінгем.
Такий брехун.
Кріс — приклад для багатьох хлопців і дівчат у всьому світі.
І ми вдома цим пишаємося.
Так круто. Золоті монети.
Схожі, вони шоколадні.
-Звідки вона виходить? -Знизу.
Тепер сюди.
Ти відстаєш.
Уперед, Мадриде!
Дивися, на деяких стадіон. На інших написано: «Я люблю "Реал"».
Ось Золотий м'яч.
Є.
Ось і все. Мені потримати чи ти сам?
Вони мої.
РЕАЛ МАДРИД
РОНАЛДУ
-Ми дивилися там гру, так? -Ваш бокс був он там.
-Так. Тепер там трибуни. -Так, бокса нема.
І бокси, де сім'ї раніше…
-Там тепер бокси. -Ясно.
Я пам'ятаю минулий раз я вийшла на поле «Бернабеу».
Це був емоційний день,
бо я знала, що Кріштіану буде на цьому полі востаннє.
І він був трохи…
Він був сумним, але й дуже щасливим,
бо того року вони виграли Ла-Лігу та європейські кубки.
РЕАЛ МАДРИД
Вони завжди найбільше вболівають за Кріса.
Це було таке: «Овва, дивися, як вони тебе люблять і вболівають,
і подумати, це востаннє».
Але я знала, куди б ми не поїхали, вони вболіватимуть за нього
й викрикуватимуть всюди його ім'я, як і сьогодні.
Я зрозуміла,
озираючись назад, після візиту в «Реал Мадрид»,
що, коли ти виграєш ліги, чемпіонати, кубки, золоті м'ячі…
Усі його професійні успіхи, всі там були.
Але з роками я зрозуміла, що в погані часи
його завжди підтримуємо ми з дітьми.
Сподіваюся, так і залишиться.
Бо, зрештою, ти будеш із сім'єю, яку створиш.
-До побачення. -До побачення!
ОФІЦІЙНА КРАМНИЦЯ БЕРНАБЕУ
ЧЕРВОНЕ МОРЕ САУДІВСЬКА АРАВІЯ
Червоне море — аравійський рай.
Люблю снідати з Кріштіану й починати свій день із ним.
Запах і смак кави.
Я завжди кажу, що це інакше, коли я не з ним.
Він сміється з мене, але це правда.
З Днем батька!
Я хочу багато поцілунків.
Діти прибігли зі словами: «З Днем батька!»
-Поцілунок! -Дивися, що мені принесла зубна фея.
Приходила зубна фея?
Алана втратила перший зуб.
А я не була готова. Я не очікувала.
У нас є переможниця, яка вирвала собі зуб!
-Де твій зуб? -Крісе!
-Алана вирвала собі зуб. -Овва, Алано, як ти його витягла?
-Тату! -Я скажу тобі.
-Мій зуб! -Ти його витягла!
Чудово! Збережи його!
-Погляньмо. -Огидно!
-Дивися. -Алано, вдягни правильно кепку.
Вона так раділа.
Вона сказала: «Ми на Червоному морі, тому шоколаду вона не принесла.
Вона принесла мені гроші, бо вони легкі.
Але наступного разу, якщо будемо вдома, вона принесе шоколад».
Один із моїх прийомів. Цей.
Дивися.
-Бачиш? -Брехун.
-Він хитається! -Ні!
Диви!
-Гаразд. -Цей хитається!
Ти дурний!
Зубна фея
вдома дуже важлива, бо ми маємо дотримуватися традицій.
Гроші.
-Бери. Гроші. -Як тебе звати?
Белла.
-Ура! -Белла.
-Це тобі. -Дякую.
-Як тебе звати? -Белла.
-Як звати тата? -Тато.
-Тато що? -Кріс.
-Кріс.
А маму?
Мама. Іо.
Ми так любимо проводити час із сім'єю.
Це спосіб підзарядитися й розвинути контакт одне з одним.
Який вітамін є в сонці?
Вітамін С.
-Не С. -G.
С в апельсинах, ківі…
-Вітамін із сонця. -С. D!
Який вітамін для краси?
-Гарний. -Я знаю.
-Як називається цей вітамін? -О, вітамін G.
-Я знаю. -Це кохання. Мамин вітамін.
Вітамін для краси — це Кріштіану.
Мамо.
-Вітамін G. -Ні, тато жартує.
-Вітамін G. -Вода.
Кава!
Бачила їхні обличчя? Вони такі…
-Хіба тато не красень? -Ні.
Це неважко. Вітамін для краси.
Бульйон.
-Не бульйон. К2. -Ти.
Коли ми разом,
у раю чи у вітальні нашого дому,
ми дуже близькі й чудово проводимо час.
Було відкриттям мати Червоне море за дві години від дому.
Це зовсім поруч.
Мочити ноги в солоній воді.
Крім того, це біблійне море,
і ти відчуваєш цю енергію,
бо це море, яке розділив Мойсей.
Кріс заліз у басейн із Беллою, щоб навчити її плавати.
Бідолашній було важко рухати ногами.
Ми чудово ладнаємо сім'єю у відпустці, але й також у житті.
Отже, завжди
Пройдімося!
-Дивись, мамо! Дивися сюди! -О, так.
Дивися, який великий.
Бо хвилі потягли пісок і зробили гребінь.
-Матео, Алано, ми були там учора. -Я хочу туди.
Я люблю спілкуватися з природою,
і походити по землі босими ногами дуже корисно.
І солона вода
дійсно розслабляє ноги.
Для тих, хто постійно тренується чи навіть подорожує.
І росту дітей. Для їхнього колообігу.
Морська вода корисна для всього.
-Тут грає Бензема. -Мушля!
О, яка гарна.
Команда, за яку грає Бензема? «Аль-Іттіхад».
Ми можемо насолоджуватися всіма розкошами,
але найбільша розкіш, яка в нас є,
це побути з дітьми на природі,
обговорити наш день.
-Хто найбільше їсть, Матео, у домі? -Тато!
-Тато? -Мама.
-Алана. -Алана?
Хто найтовстіший? Тато!
Нас тішать
прості плани
й відчуття близькості і єднання одне з одним.
-Мамо, я промок. -Там є акула?
-Мамо, тут є акули? -Ні.
-А вони взагалі є? -Ні.
Я дуже намок.
Мамусю.
Мамо, я намок.
Любий, здається, там вище їхньої голови.
Ні, поглянь на мої шорти.
-Мамо, це не вище моєї голови. -Чи моєї.
Ми побачили мініострів за два метри від берега.
Не можна ходити до острова щодня.
-Їх можна мочити? -Так.
Я одягну спортивний костюм, як мама.
-Мамо, це… -Це надто високо. Дітям не підходить.
Це не так. Дивися.
-Це називається… -Так.
Найменший острів у світі.
Ай, який гарний!
Ми з дітьми скористалися шансом зробити щось унікальне.
Корал. Схожий на руку. Дивіться.
-Так круто. -Можна подивитися?
Круто.
Овва!
Алано, дивися, я знайшов це.
Дивися, моє ім'я.
Діти, пограймо в гру.
Кріс завжди щось вигадує, щоб змусити їх змагатися.
-Ево! -Ходи сюди!
-Він спадає. Дивися. -Я тебе підготую.
Гей. Ми будемо…
-Ходи сюди. -Пограймо в гру.
А переможець отримає масаж.
Фізично чи психічно
це завжди моменти, якими ми направду насолоджуємося,
і нам весело.
-Гаразд, почнемо? -Так.
Для Матео.
Скільки будинків звідси туди?
Плавучих.
Туди. Скільки будинків?
Погляньмо, хто вгадає. Я вже порахував. Я знаю.
Тридцять вісім.
-Шістнадцять. -Тридцять шість?
-Ні, 16. Один і шість. -Шістнадцять? Ні.
Ще одне питання.
-Як називається це море? -Червоне море!
-Англійською. Як називається? -Що?
-Англійською. -Червоне море.
-Добре! -Я хотів це сказати!
-Один бал кожному. -Бал кожному.
Іспанською та англійською.
Ми переживаємо любов як об'єднана сім'я.
Підемо до басейну й замовимо там їжу?
Так.
Усі ці моменти особливі для нас
і… унікальні.
Ви майже нічого не їли. Багато круасанів.
Мамо, хто найбільше їсть?
-Гм, я. -Ти їси багато круасанів!
А, так.
Ходімо, Ево, люба. -…в тебе великий живіт.
Ні, татку!
Мамо!
-Мамо! -Що?
-Допомоги нема. Маєш вибратися сама. -Чекай, не хочу, щоб ти їх загубила.
На Червоному морі
я дізналася, що Лувр, який у Парижі, в Абу-Дабі,
і його привезли сюди.
Ми близько, тож я скористалася нагодою, щоб піти й отримати задоволення з Матео.
Білок. Нам потрібен білок. Без вуглеводів, дорогенька.
Вони так добре тебе знають.
Таке життя.
Типу…
Нам бракує оливок й фуету.
Учора я бачив відео з Крісом
одягненим як…
Так, безхатько.
безпритульний, і він починає грати у футбол.
Це круто, так?
Розалія теж це робила, наприклад, у вбранні офіціантки, знаєш?
Було смішно.
Так, це таки смішна ідея, яку б ми теж могли втілити.
Так.
Якби так зробили зі мною, мене б пошматували.
Лише подумай. «Фу, вона дурна. Така-сяка».
А я…
Але ми могли б знову вирядити тебе продавчинею.
Коли я познайомилася з Крісом і з'явилися знімки з Діснейленду…
Так.
Я була в Gucci, а сестра в Balenciaga.
І були дівчата, які поливали мене брудом.
«Мені подобаються ці кросівки,
але побачити в них Джорджину, це і те, і се, бла-бла-бла».
А моя сестра така…
«Гаразд, панянко».
І люди, які мене критикували… Ти б їх бачив.
Там є що критикувати.
Типу…
«Озирнися, дорогенька».
Мені більше болить,
коли вони докучають сестрі
чи моїй родині,
ніж коли докучають мені.
-Так. -Краще ображали б мене. Бо мені начхати.
Ну, знаєш,
люди люблять поговорити.
Але було б весело.
Як би ти оцінила цей рік за шкалою від одного до десяти?
Ми багато працювали.
Тож…
За роботу — десять.
Ми справді робили суперкруті речі.
І я отримала задоволення від усіх проєктів.
І це приємно, так? Працювати й…
Працювати й насолоджуватися. Найкраще.
Це правда.
Мрії збуваються.
Джорджина сяє, як я хотів.
І ми, чесно, дуже раді,
але в нас ще багато роботи.
Купи мені журнали, для яких я робила обкладинку тут,
і мені їх не прислали.
Я подбаю про це в понеділок.
АБУ-ДАБІ ОБ'ЄДНАНІ АРАБСЬКІ ЕМІРАТИ
Вітання!
Так жарко!
Овва!
Боже мій, Джорджино.
Ти приїхала у свою країну.
Це таке круте фото.
Мама така гарна.
Коли ми прибули в Абу-Дабі,
приїхали в аеропорт, там були величезні фото мене.
І на усіх у мене чудовий вигляд.
Біля входу вони поставили величезні екрани зі мною.
Матео ошалів.
-Так. Смачно. Дякую. -Для тебе.
Дякую.
-Хочеш його зруйнувати? -А ти?
-Я вип'ю, не зруйнувавши його. -Гаразд.
Вона розпадеться на моїх губах.
Я люблю дивувати моїх дітей,
бо це спогади, які в них залишаться, коли вони виростуть.
У мене чудесні спогади про маму, яка робила мені в дитинстві сюрпризи.
Тому я хочу наслідувати її приклад з моїми дітьми.
ЛУВР АБУ-ДАБІ
Ти знав, що цей музей є також у Франції?
І вони привезли його сюди, в Абу-Дабі.
Повірити не можу. Збожеволіти.
Як вони його привезли?
Вони його зробили. Збудували його тут.
-Так круто. -Ой, як гарно.
Мамо, схоже, що ми всередині футбольного м'яча.
Матео, цей купол важить як Ейфелева вежа.
-Неймовірно. -У Парижі.
-Як гарно. -Це да Вінчі.
-Це святий Іван Хреститель. -«Леонардо да Вінчі, 1508».
Таких у світі дуже мало, Матео.
Мені сподобалася картина да Вінчі. Гадаю, вона мені сподобалася найбільше.
Люблю ту, що в Нью-Йорку.
Я розповім вам історію про Нью-Йорк. Яка зі мною сталося.
Я постійно знаходила монети.
-Увесь час? -В аеропорту, на багажній стрічці.
-У тебе гостре око. -А тоді…
-Тоді що? -У мене була купа монет, дорогенька.
Люди недооцінюють монети, наче вони нічого не коштують.
-Я берегтиму навіть копійки. -Так.
Копійка до копійки…
Купюра складається з дрібних монет.
-Там щось є. -Плавець.
-А, це черепаха! -А, черепаха!
Ось.
Ми співпрацюємо з Національним акваріумом в Абу-Дабі.
Вони зараз тут. Це програма.
Коли їм стає краще, ми відпускаємо їх у море.
Вони про них піклуються.
Вони піклуються про хворих черепах, а потім відпускають їх.
Коли їм стане краще, їх випускають.
Найбільше мене здивувала, думаю, і Матео теж, морська черепаха.
Нам це сподобалося.
Привіт, подруго!
Скористайтеся цим, діти. Нас знімають для Netflix.
Де кетчуп?
Хочеш бути на телебаченні?
-Хочеш бути знаменитими? -Я — так.
-Справді? -Так.
-Як тато? Що таке бути знаменитим? -Я знаю. Це просто.
Легко? Гаразд. Ти перша.
-У тебе купа грошей. -Ні, це не про знаменитість.
-Тебе шукають люди. -Ні, ти працюєш.
-Ні. -Всі дивляться на тебе по телевізору.
І кожного разу, коли ти… Вони тебе шукають і хочуть зробити фото.
-Моє! -Ну…
Знаменитість означає… Коли ти знаменитий, тебе фотографують.
Хто найвідоміша людина, яку ви знаєте?
Мама.
Переклад субтитрів: Людмила Речич