ЧЕРВОНЕ МОРЕ САУДІВСЬКА АРАВІЯ
Найвідоміша людина, яку ви знаєте?
Мама.
Тато.
Кріс.
Вони починають усвідомлювати,
що мама й тато відомі.
Ну, тато дуже відомий.
Але мама в результаті теж.
-Мама відоміша за тата? -Так.
-Ні. -Так.
-Тато відоміший. -Можна сісти тут з тобою?
-Так? У світі? -Ні, не у світі.
Діти часто кажуть мені:
«Мамо, чому тебе просять так багато фото?»
«Тому що я татова дівчина». «Як тому що ти татова дівчина?»
Я кажу: «Ну, дорогенька, бо я гарна».
Вони мені: «Я теж гарна, і мене не просять про фото».
Знаєш, хто для мене найвідоміший?
-Так. -Ти.
Ти сказала: «Без шоколаду. Бо тато злиться».
А тепер я їм шоколад!
Тепер питання про найкращих. На кінець.
Я!
Хто найрозумніший?
-Матео. -Матео.
Який позер, га?
Найгарніший?
Тато.
Ні.
Так, це тато.
Хто найвродливіший?
-Мама. -Мама.
Хто найменший?
-Белла. -Белла.
Ти така шалена, га?
Хто буде гімнастом і зможе змагатися за золото?
-Ева. -Я не буду.
Ти не хочеш. Але могла б.
Вчитель сказав, що підготує її до змагань. Ти дуже талановита.
Гаразд, хто найбільше говорить?
Алана.
-Ким ти хочеш стати, коли виростеш? -Ніким.
Я сидітиму вдома й буду розслаблятися.
Ніким?
Ти маєш працювати, люба.
Але що мені робити? Я не знаю, що я буду робити.
Я думаю…
Що ти думаєш?
-Ти можеш бути акторкою. -Ні!
-Що ти робиш? -Продюсером Netflix.
Так!
-Я хочу це. -Для Netflix.
Що ж, тепер вони хочуть… «бути Netflix».
«Ким ти хочеш бути?» «Я хочу бути Netflix».
Бувай, Netflix! Побачимося в Іспанії.
Я — ДЖОРДЖИНА
ЕР-РІЯД САУДІВСЬКА АРАВІЯ
Я знімаю.
Хочеш хвостик?
-Я хочу пучок. -Як мій?
-Знову? -Але все одно…
У мене є… бальзам для губ.
Прозорий бальзам для губ.
Усе готово, люба.
Я завжди нагадую дітям, як їм пощастило.
Гайда, Матео!
Молодець, Матео.
Мамо, чому б тобі не помовчати?
Так дратує.
Матео, красунчику.
Бомбардир.
У кожній країні вони вчаться в найкращих школах.
-Вгору! -Алано, піднімай тіло, дівчинко!
Де найновіше обладнання.
Я намагаюся їм втовкмачити, що їм дуже пощастило.
Що я, коли плавала в дитинстві,
мусила ходити до холоднючого спортивного центру в Хаці.
Взимку.
З повним рюкзаком, феном, рушником…
А вони ні.
У них є басейни. Все. Їм так пощастило.
Крісе!
Чому ти так зухвало поводишся?
Він завжди такий зухвалий.
Ми так пишаємося шляхом, яким іде Джуніор.
І, крім того, Бог дав йому найкращі навички
й чудову генетику для гри у футбол.
І з допомогою Кріштіану.
-Що таке? -Я втомився.
Втомився?
Трохи.
Ти пізно ліг спати?
Ні, я не пізно ліг, але я прокинувся рано.
Чому? Через вітер?
Це теж, але й Матео мене розбудив.
Ти рано встав?
-Так. -Як було? Добре?
-Тобто… -Мені подобається.
Кріс завжди максимально корисно проводить час із Джуніором.
Він завжди дає йому поради у всіх аспектах життя.
Що ти робитимеш?
Вправи на килимку.
Скільки часу?
Силові тренування.
П'ять вправ, мат.
-Скільки часу? -Годину.
І на маті.
Те саме.
Три серії по дві хвилини. Загалом шість.
Дві хвилини…
Будемо робити одночасно. Ти на біговій доріжці, потім я.
Дві, відпочинок, ще дві.
Відпочинок 15 секунд і ще дві хвилини.
Дві хвилини поспіль?
Бігти?
Він наглядає за малим щодня, щоб той не зазнав невдачі.
Він радить йому стосовно силових тренувань удома.
Трюки, які він використовує з дитинства.
Це мене вражає.
Зараз побачиш.
Ну ж бо. Вперед.
Зараз.
Один, два, ще, три…
Гайда, чотири. Так. Один…
Джуніору так пощастило мати такого батька,
який дає йому підказки, які він
протягом років відкривав для себе.
Ніхто його не вчив.
Ось так. Добре, дуже добре.
Мамуся тебе любить, серденько.
Може, завтра в школу на годину пізніше?
Бо я дуже втомився. Так я буду готовий до школи завтра.
Я погано спав. Лише годину.
-Гаразд, ні. -Гаразд?
Невинність Джуніора просто чудесна.
Зараз він у такому віці, коли він вже й не дитина, і не підліток.
Перше наше заняття — плавання.
У мене алергія. Мій ніс…
Учитель сказав мені, що ти найкращий плавець…
-Я? -…і ти маєш йти першим.
Але в мене алергія в носі.
-Серденько… Ні. -Мені погано.
-Лише на годину пізніше. -Лише завтра й післязавтра.
Потім тренування й майже без занять.
Але в мене екзамени післязавтра.
Завтра не піду — вчитимуся годину вдома.
Так, звісно.
Боже, йому 13. Це правда, що 13 не такі зараз, як були в мій час,
але ми досі…
працюємо, щоб зробити його спортивною дитиною,
старанним учнем, відповідальним, ввічливим.
Щойно написали. Завтра я починаю на годину пізніше.
Невже? Побачимо, чи мені прислали те ж.
Зараз піду подивлюся.
Дурисвіт.
Дивися.
Так, саме так.
Ти маєш бути на годину раніше!
Повечеряймо.
Щоб поплавати, я мусила йти через усе місто
до спортивного центру.
Тобі пощастило.
Я поведу тебе в якусь стару школу.
Щоб ти побачив, що таке вчитися в тих школах.
Але там, якщо зробиш щось погане, вони ж не пишуть твоїм батькам імейл?
Б'ють лінійкою, що ще гірше.
Я щодня намагаюся нагадувати їм,
що їм дуже пощастило, тож вони мають це цінувати.
Ми приземлилися у Венеції!
ВЕНЕЦІЯ ІТАЛІЯ
Ти добре натягнув перуку чи як?
Щойно стартує, вона злетить.
-Ти про що? -Злетить.
-Вона… -Відразу. Кажу вам.
Це буде круто!
-Сподіваюся, злетить. -«Сподіваюся, злетить»… Засранець.
ТАКСІ
-Як курто повернутися у Венецію. -Це місто таке романтичне. Люблю його.
Пам'ятаєш свій перший рік у Мадриді? Ти була на Гран-Віа,
і до тебе підійшла жінка
й сказала, що вона скаут і хоче, щоб ти була моделлю.
-Так. -З цього нічого не було?
Бо коли я працювала, я не могла ходити на кастинги.
Це правда. Треба було платити оренду…
-І поглянь на себе тепер. Обличчя… -Щойно з Турина.
…кампанії Guess.
-Так. -І ми тебе побачимо, правильно?
Так, ми їдемо подивитися на мене.
Круто. Як цікаво.
По дорозі з аеропорту до готелю
побачила себе у величезному масштабі в моїй суперкампанії Guess.
Джорджино!
ДЖОРДЖИНА ДЛЯ МАРЧІАНО GUESS
Дивіться!
Ти така гарна.
-Неймовірно. -Манекен.
Побачити себе там — це ще одна здійснена мрія.
-Моя сестра! -Дивіться, як гарно!
Хто б міг сказати, що ти будеш тут?
Рамон мені напліткував.
Сказав, що наступна кампанія Guess моя,
і тут досі є.
Професійно Джіо на піку кар'єри.
Не місцевої, а міжнародної.
І, чесно кажучи, вона жінка,
яка робить речі модними.
Оса.
Якщо не вб'єш, ця з тих, що жалять.
-Не вбивай. Вона полетить далі. -Вбий її.
-Ла Івана. -А! Вона летить.
-Дістань її. -Обережно, Івано.
Не вбивай її!
Вона вжалить.
Вона за тобою.
-Придурок! -Не зачиняй.
-Ні, Рамоне! -Сама розбирайся.
Ми всі тут кінчені.
Ви знаєте, що це місто зникне?
-Так. -Та вони щось зроблять.
Але за 20 років ми всі зникнемо.
-Ні! -Так!
-Буде кінець світу? -Так.
-Так, це написано в «Одкровенні». -У 2050 році настане кінець світу.
Думаю, одного дня земля розверзнеться абощо,
і світ… Трісь!
І вивергнеться вогонь, і ми всі помремо, чи хтозна.
Або дістанемо корабель, який забере нас в інший світ.
На щастя, ми можемо жити на Марсі.
-Так. -Звідки ти це взяв?
-Зараз це досліджують. -Місяць.
Дослідження на Марсі.
Можливо, там є життя, але що я знаю?
Побачимо у 2030-му, 2040-му.
Не думаю, що до цього довго, до кінця світу.
Ми побачимо, коли настане.
Космічний корабель полетів на Місяць і зібрав воду.
-Місячна вода? -З Індії. Присягаюся.
-Загугли. -Індія?
А ще я дивилася арабською й все зрозуміла.
Ми культурні й освічені.
Гей. Я культурна, бо…
Я громадянка світу. Я подорожую.
«І я дивлюся новини арабською».
І я дивлюся новини арабською й розумію її. Це важко.
Хто може сказати, що дивиться арабською?
-Мало хто. -Ла Джіо.
Привіт.
-Привіт, люба. Привітики. -Привіт, люба.
-Як справи? -Добре.
Добре.
-А в тебе? -Добре.
Усе таке гарне. Яка краса.
Два роки тому в цей день я зустріла Серпієнте.
-Овва! Оце так досвід. -Я бачила, так.
Співочий і танцювальний кастинг, щоб найняти мене перукарем.
Я був у Мадриді того дня, і до мене зайшов Фер
і сказав: «Гей, я їду до Венеції з Джорджиною».
Він сказав: «Хочеш?» Я: «Так».
Ми приїхали, і я запанікував, бо сказав:
«Ця дівчина — красуня». Моє перше враження.
Збожеволіти. Я пам'ятаю, як ти зайшла.
Я такий: «Упевнений, вона вся розмальована».
Бо коли я побачив твою шкіру…
І коли я її протер, я сказав: «Ніякого макіяжу».
«Це її обличчя».
Коли ви накладаєте макіяж, ми як яйце Kinder. Сюрприз!
Точно, сюрприз.
Серйозно. Ти була неймовірною.
Без трюків.
Вона така людина, яка з моменту знайомства з нею
відкриває перед тобою дім, робить частиною свого життя…
Довіряє тобі й підтримує.
Цьогоріч, коли я почала готуватися до Венеційського кінофестивалю,
я згадала свого друга Ґурама, дизайнера Vetements.
Минулого року мене надихнув
«Сніданок у Тіффані»,
цьогоріч моє натхнення — Джулія Робертс.
Вона жінка, яка дивує. Вона жінка, яка має вигляд.
Якій цікаво. Це не просто зовнішність, розумієте?
«Я одягла сукню й вуаля. Вона має історію та натхнення».
І тут було саме так.
Це намисто вражає, так?
Воно… Неймовірно. Обожнюю.
Не торкатися!
І саме тому вони її хочуть. Бо вона віральна.
Вона з'являється в міжнародних ЗМІ.
І, зрештою, бренди хочуть помітності.
ДЖОРДЖИНА СЯЄ У ВЕНЕЦІЇ
ЯК ДЖУЛІЯ РОБЕРТС У «КРАСУНІ»
У СУКНІ, НАТХНЕННІЙ «КРАСУНЕЮ», ДЖОРДЖИНА ПЕРЕХОПЛЮЄ ПОДИХ
Що, люба?
-Ти їдеш? -Так. Ми мчимо до літака.
-Люблю вас. -Ви кудись поїхали?
Поїхали, але вже повертаємося додому.
Вона могла піти на спочинок й дбати лише про дітей
або робити, що хоче.
Куди ви поїхали?
Для фото. Я покажу пізніше світлини.
А також
з її минулим вона хоче навчити своїх дітей хорошій трудовій етиці,
і вони це розуміють і поважають її за це.
МАДРИД ІСПАНІЯ
ФОТОСЕСІЯ GUESS
Я в Мадриді, щоб знятися в моїй другій кампанії Guess
у захопливому місці.
Ти неймовірно гарна.
-Відкривати чи ні? -Ні. Ну, так, відкривай.
Нічого собі.
Наче Моніка Беллуччі, пречудово!
Трясця, сама на себе не схожа.
-Блонд би мені личив, так? -Так.
Вона чарівна. Схожа на дівчинку.
-Доброго ранку. -Доброго ранку.
-Привіт, доброго ранку. -Добрий день.
-Що тут? Як справи? -Дивися, твоя мрія здійснилася.
-Як добре! Як чудово! -Так?
Мені подобається. Це тебе сильно оживляє.
-І молодша, так? -Так.
Менше Azúcar Moreno.
-Вибач, я трохи спізнився. Просто… -Любий.
Довелося підстригтися. Не було часу.
-Маєш чудовий вигляд. -Так? У тебе він теж чудовий.
Правда, погано, що вона прибула раніше за мене.
Та вона мені пробачає.
Як круто, га? Наша друга кампанія Guess.
-Ти в захваті чи ні? -Гм.
Фотограф, який останнім її знімав, був Джей Ло.
Вона зробить чудові знімки, вийде неймовірно.
Я привезла тобі подарунок. Погляньмо, чи сподобається.
-На день народження. -То я поводився не так погано.
-Ти ніколи добре не поводишся. -Що це може бути?
Точно потрібна тобі річ.
-Потрібна? -Щоб батрачити. Відкрий там.
О, ідеально. Як круто.
Чесно кажучи, я користуюся досить старим.
Чудово. Мені подобається.
-Дуже дякую. -Прошу.
У мене був комп'ютер,
та я не усвідомлював, що йому десять років.
Тож це добре.
Але це отруєний кубок, бо вона подарувала ноутбук,
і я більше працюватиму.
Тож хай там як… Але завжди вдячний.
Оскільки я змусив тебе стільки працювати,
я привів жінку з Таїланду, щоб зробити тобі масаж ніг.
Не знаю, чи є час, але заходь.
Ані, заходь!
Вітаю. Привіт.
Побачиш. З цим отримаєш від мене ще тиждень із десяти кампаній поспіль.
Краще рук.
Раптом у нас змагання подарунків,
бо він зробив мені сюрприз із масажисткою.
Я вже розслабляюся.
Побачимо, чи я засну.
Розслабся.
Якщо я надто розслаблюся, зніматимуся ось така.
Триматимемо Ані на зарплатні.
У мене був вузол на пальці, і вона мені помогла.
У неї чудова енергія.
Вибачте, що перериваю, але нам треба працювати.
Продовжимо пізніше. Піду фотографуватися.
Слухай, Джорджино, тут Пол. Підемо його привітаємо.
-Привіт, Поле. -Це…
-Рада знову бачити. -Привіт.
-Я такий радий. Поглянь на це. Листопад. -Так.
І ми маємо… Ти привезла цю погоду. Це неймовірно.
-Дивовижне світло. -Прекрасний будинок.
Дуже радий знову бути тут.
Дякую за можливість.
І мене дуже тішить
успіх нашої кампанії.
-Ні. -У всьому світі.
Ні. Ми тобі дякуємо.
Бо ми не очікували, що буде так…
-Куди б ми не поїхали… -Так.
…від Мексики до Іспанії, Перу, Італії, Франції…
-Всюди. -Так.
«Джорджина».
Бо ти любиш сім'ю,
і ми це любимо, бо сім'я — це все.
-Саме так. -Тож це дуже важливо.
Дуже важливо.
-Скільки в тебе? П'ять чи шість дітей? -П'ять.
-П'ять. Це багато роботи. -Так.
Ми готові сьогодні до роботи?
-Готова? -Так.
-Твоя англійська краща. -Сьогодні й завтра.
Я завжди готова.
Е-е-е… Її волосся?
-Ось так. -Ходімо. Ну ж бо. Покінчи з цим.
Для Джорджини,
чесно кажучи, це був спосіб представити її світу.
Пол Марчіано, власник Guess,
є шанованою людиною у світі моди,
бо йому вдається зробити свої кампанії знаковими.
«Розмір покажчика», великий. Я вже нічого не бачу.
«Зменшити прозорість»…
Рамоне, знову виганяю тебе з майданчика. Знімаємо тут.
-Завжди зазіхаєш на моє. -Вибач. Перенеси свій офіс туди.
Хай йому грець, я налаштовую комп'ютер…
Вибач. Ти обрав місце, яке любить Пол, тож…
-Ну, добре. Бо… -«S'il vous plait».
Матінко рідна. Що ж, перейду краще туди.
Ані, що ти робиш, моя дорога? Є для мене час?
-Так. -Я дуже напружений. Ходи. Сідай.
Сядьте зручно.
Зручно. Не знаю.
-Можете прилягти? -Це як…
Поможи мені з цим.
Як ти?
-Мені важко. -Важко?
Ну, дівчино…
Гей, це найкращий подарунок.
Ще й зволоження.
Я забуваю це робити. Зволожувати ноги.
Зайняті, дорогий?
-Ти мене спіймала. -Ось це я називаю «роботою».
-У мене комп'ютер. -Хочу бути як ти, коли виросту.
Що мені робити?
Нічого. Знайди собі Джорджину.
Рамон лежав у салоні на масажі.
Це змусило мене засумніватися, чи подарунок був мені.
-Як справи? -Добре. Ми вже на четвертому.
-О, чудово. -Тепер четвертий.
Розслабся, Рамоне. Не хвилюйся. Лишайся там.
Не напружуйся.
-Я укладаю контракти, гаразд? -Так.
Треба бути розслабленим, щоб усе підтвердити.
«Використайте відбиток пальця, щоб розблокувати Mac». О боже.
«Приставте палець».
Погляньмо, це ж…
ДУБАЙ ОБ'ЄДНАНІ АРАБСЬКІ ЕМІРАТИ
З переїздом до Саудівської Аравії ми збираємо нагороди.
Треба було поїхати в Дубай, бо Кріса мали тричі нагородити.
Пані та панове,
найкращим близькосхідним гравцем Dubai Globe Soccer Awards став
Кріштіану Роналду!
Мушу подякувати дружині, дітям, які щодня мають зі мною справу.
Іноді, я знаю, я трохи нудний,
але це моя робота завжди бути послідовним.
Тож дякую, що проголосували за мене.
І надалі підтримуйте футбол.
І підтримуйте «Аль-Наср» і Кріштіану.
Наступного дня була моя черга презентувати на Joy Awards.
ЕР-РІЯД САУДІВСЬКА АРАВІЯ
МАРК ВОЛБЕРГ АКТОР
КЕВІН КОСТНЕР АКТОР
ЕНТОНІ ГОПКІНС АКТОР
ДЖОН СІНА РЕСТЛЕР
Джорджино!
Обережно. Ви впадете.
Я відійду назад.
-Так, туди. -Обережно, сходи…
Хто це? Сандра?
-З тобою все гаразд? -Сандро, ти як?
Ти спіткнулася чи тебе штовхнули?
Це вже вдруге я на Joy Awards.
Минулого року мені тут сподобалося, але я дуже нервувала.
Я щойно приїхала до Саудівської Аравії.
ЕНТОНІ ГОПКІНС АКТОР
-Скажи щось. -Треба було попросити фото.
Цьогоріч я отримала багато задоволення,
бо мала провести гала-вечір з Євою Лонгорією.
ЄВА ЛОНГОРІЯ АКТОРКА
Вона десяточка, неймовірна жінка.
Супермама. Супердружина.
І супермодель для наслідування.
У нас багато спільного.
-Мертва. Я не голодна… -А не скажеш. Маєш чудовий вигляд.
-Добрий вечір усім. -Усім.
О боже.
Це сумка? А.
Вітаю.
-Готова? -Так.
Гаразд, ходімо.
Добрий вечір усім. Для почесної…
-Ні. Оплески. -А, добре.
Почесну нагороду…
Гаразд. Йому не цікаво.
Дякую.
Джорджина Родріґес!
Для почесної нагороди
ласкаво просимо на сцену
прекрасну Нажуа Карам.
Так!
-Бачила, як пройшло? Так мило! -Так.
Вона так нервувала.
Дивіться, ось і вона!
-О, так. -Дуже добре, хіба ні?
Нам подзвонила Джорджина
й сказала, що ми їдемо в пустелю,
де вона була з Крісом,
і що це разюче місце, сповнене енергії,
яке ми маємо побачити.
Доброго ранку.
Хто цей іспаномовний араб?
Ти що, не бачиш, що ми їдемо в пустелю? Я акліматизувався.
-Дуже добре. -Подобається?
-Не перестаєш мене дивувати. -Є й для тебе.
-Але… -Ні. Я жартую.
Хочеш подивитися?
Це правда, що мені дуже подобається
вшановувати традиції країн, які ми відвідуємо.
Мені дав його мій клієнт Калед.
Я сказав: «Як вчасно».
Я здивую її рано вранці своїм традиційним арабським одягом.
Бідолашка. Він не спав.
Наче канарки, так? Або ці пташки, які роблять так.
АЛЬ-УЛА
САУДІВСЬКА АРАВІЯ
Аль-Ула — таке чарівне місце,
що, коли я вперше побачила його з Крісом,
ми боялися заговорити й зіпсувати момент.
Тишу.
Тиша, якої ти більше ніде не знайдеш.
Коли я вперше приїхала з Крісом, я була зачарована, дивлячись на каміння.
-Cправді гіпнотичне. -Зачарована.
Краса, чесно.
Неймовірно.
Це місце поглинає всю твою енергію
й повертає її тобі оновленою.
-Це найпрекрасніше місце, де я була. -Природа.
Так. Глянь на каміння. А я вдома розставляю онікс.
Моя мама теж.
У її будинку повно каміння.
Я кажу їй: «Досить камінців». «У них багато енергії».
Так, ми це енергія.
Я дуже духовна людина.
Я керуюся вібраціями, енергією.
Я б сказала, що я дуже чутлива.
Є місця з такою гарною енергетикою, яка мене дуже розслабляє,
я наче занурена в 40-градусне джакузі.
Вітаю в моєму домі.
-Дім Аравії. -Дякую.
Саме тут ми були.
Вночі там розпалювали багаття.
Мені так сподобалося, що я сказала:
«Я використаю поїздку, щоб привести сюди друзів».
Треба поділитися всім цим із ними.
Мені ще треба повернутися з дітьми.
-Так мирно, га? -Гм.
Це місце не для розмов.
Не порушуй тишу, якщо не скажеш щось краще.
Це неможливо.
Гарно й тихо.
Тиша. Такої тиші ти не знайдеш ніде у світі.
Навіть удома. Завжди щось чутно.
На вчорашньому гала-вечорі було багато шуму.
Так. Там був справжній ажіотаж.
Але люди приїжджають з усієї Аравії, так?
-Не лише з… -Думаю, це Близький Схід.
Весь Близький Схід.
І Глорія Естефан. Ну й ну.
Я запанікувала, коли її побачила. Типу, «Що?»
Я її не бачив.
-А, тому що… -Коли ти сів, і я сказала: «Фільм».
-Не вона? -Ні…
-Глорія Ґейнор. -Як це могла бути Глорія Естефан?
Глорія Ґейнор.
Звісно, я такий: «Що вона таке каже?»
Звісно, я знав, то Глорія Ґейнор.
Тому я вчора тобі сказала:
«Та жінка. Перука… волосся? Не пам'ятаю її такою».
Не додумався мені сказати, що то не вона? Придурок.
Я не зрозумів. Я сказав: «Не знаю».
А я: «Не порушуй тишу…»
«Не порушуй тишу, якщо не скажеш щось краще».
«Глорія Естефан вчора».
Як гарно.
-Бачила розміри майданчика? -Величезний.
Можемо робити кампанії, на які підписані.
Так.
Ми змушуємо їх приїжджати сюди, щоб нам не їхати туди.
Звісно.
Я відвідала Film AlUla.
Так освіжає. Так чисто.
А як знадвору.
Бачив? Ми були з Крісом місяць тому.
Ні. Навіть місяць видно.
Вночі в пустелі такі яскраві зорі.
Це справді вражає.
Відчуваєш силу.
Ми виявили, що найкращі знімальні майданчики
в Саудівській Аравії.
А нас змушують стільки мандрувати для зйомок поза Саудівською Аравією,
тож що простіше й доступніше,
і менше часу на добирання, то краще.
Це справді вражає.
Це щоб знімати кіно.
Так, Рамоне. Знайди мені роль.
Я хочу зняти фільм в Аль-Улі, у цій чудовій студії.
Королева пустелі.
Ось що.
Якщо я не ідентифікую себе з продуктом абощо, я нічого не робитиму.
Так, і ти також любиш бути вірною
брендам, з якими ми працюємо.
Аристотель сказав: «Друг усім — нікому не друг».
Я не люблю людей,
які просувають тисячі речей, що їм не пасують.
Усе на своєму місці.
Рамончик змушує мене багато працювати. Але він отримує не все, що хоче.
Є кампанії, з якими, попри його наполягання,
я себе не ідентифікую, і я не піддамся.
Друзі, ви знаєте місце під назвою «Марая»?
Що арабською означає дзеркало.
-Овва. -Це найбільше дзеркало у світі.
Дивіться, як вона все знає. І не скажеш, що вона тут була.
-Гей… -Ні, це очевидно.
Ой, як добре в Аль-Улі. Божечки.
Така розкішна.
Ця енергія змушує тебе хотіти…
-Щоб… -Чого?
Григоріанські співи. Гаразд, ану.
Куди б не пішов, я завжди починаю співати.
Я їду в Аль-Улу. На зйомку.
Я їду до Венеції. Фактично куди завгодно… і співаю.
Уже відчуваєш.
Чао, «Марая». Обожнюю це місце.
Ну ж бо. Залізайте.
-Їдьмо. -Боже мій.
Вітання.
-Знову це? -Обожнюю.
На тобі не так погано, бо ти вродливий.
Але в тебе картопляна голова.
-Гаразд. -Солідний.
Ні, бо я хочу мати фото в… цьому.
Гаразд, на її думку, у мене була картопляна голова.
Але нічого страшного.
Ось?
Вітання.
Ой-ой-ой!
Він мене клює.
Як мені позувати?
Ти інфлюенсерка. Скажи мені.
Дивлячись на дружка, птаха.
Він щасливий зі мною, га?
Так і є. Ти йому подобаєшся.
Бачиш? Це добре, так?
Як гарно. Дякую.
-Гаразд. -Дуже вам дякую.
Тобі сподобалося твоє звірятко?
-Так, побачимо, чи… -Вони приносять удачу.
Лише погляньте на Джіо.
Джіо не ходила в походи…
Перепрошую. У Хаці є гори, ясно?
-Ну так… -Не спускайся!
Я теж ходжу в Піренеї збирати гриби.
Так, гриби. На лузі. Як Гайді.
-Боже мій. -Серйозно.
-О, Рамоне. -Гаразд.
Усі ці тренування.
-Ви всі… навіть не… Нічого не кажіть. -Я вже втомився.
Я дуже втомився.
Всі, новий рік, нове життя. Тепер ви у формі, моторні.
-Так. -Чудесно на вас вплинуло.
-Гарно. -Потім у готель за круасаном.
Гаразд, спускаймося, друзі!
-Вітання! -Гаразд!
Дивися, ти розігрівся й зняв пуховик. Дуже добре.
Такі гарні будинки.
-Так. -Такі прості.
-Це так романтично. Обожнюю. -Так, дуже мило.
Аль-Ула так добре збереглася. Ми гуляли селом.
-Привіт. -Ось як вони хотіли…
Неймовірно, як її відновили
і як добре вони змогли зберегти її корені.
-Це божественно. -Це як алея слави.
-Ти маєш залишити відбитки рук. -Круто.
Покладіть руку сюди. Тисніть ще.
Тисніть ще.
Секунду. Аж до…
Як круто. «Джорджина Родріґес».
Аль-Ула побачила, як сильно я люблю й захоплююся красою…
Гляньте на мої котячі кігті.
…і вони захотіли вшанувати мене
відбитком моєї руки, який лишиться назавжди
у Старому Місті Аль-Ули.
-Дякую. -Дякую.
Віддаєш те, що отримуєш.
Ти те, що ти даєш.
DUCASSE В АЛЬ-УЛІ
Місяць…
Гаразд, це вже занадто гарно.
-Ти платиш, Рамоне? -Це місце має зірку Мішлен.
Ти найбагатша в групі.
Ну…
Дуже гарно.
-Гаразд… -Я збираюся…
За Аль-Улу.
І здоров'я та любов у світі.
-Ми гарно провели час, так? -Чудово.
-Це того вартувало. -Боже мій. Так.
Сюди треба приходити не із Серпієнте, а з партнером.
Я завжди рада Серпієнте з партнером чи без…
Мій день народження за півтора місяця.
Кріс буде в Китаї. Чого я хочу?
Отже, я організувала мандрівку-сюрприз для моїх друзів.
-Так? -Ось що.
Буде фізичний тест.
Можемо пограти в «Гру в кальмара». Та без смерті.
Є проблема. Сорая вартує двох.
-Гаразд, але… -А ти — половину.
-Я буду з Сораєю, і ми… -Так.
-Я зникаю. -І вона тебе розчавить.
От побачиш.
І подорож буде…
до…
Мальдів.
Переклад субтитрів: Людмила Речич