MALDÍV-SZIGETEK INDIAI-ÓCEÁN
Kiskorom óta el akartam menni a Maldív-szigetekre.
ÉN, GEORGINA
Az óceán…
Olyan a színe, mint a filmekben.
Fényt és energiát sugárzott. Elképesztő volt.
Mintha lebegnél, és a szél sodorna téged.
Porszemnek éreztem magam az Indiai-óceánban.
Csodás élmény volt.
Meglátjuk, jön-e cápa.
A cápák tetszettek a legkevésbé a Maldív-szigeteken.
Félek!
Nagyon féltem tőlük.
- Ki visz el? - Én nem.
Fáradt vagyok. A lábam…
Ha hozzám ért a víz, arra gondoltam, biztos cápa.
Az utolsó napjaim 29 évesen, és felfal egy cápa.
Nemcsak megijeszt, hanem iszonyatosan megrémít a gondolat.
Mindenhová cápákat képzelek. Meglátok egy sziklát, és azt hiszem, cápa.
Azt mondták, ezek a cápák vegetáriánusok. Miféle cápa vegetáriánus?
Nem.
Nem bírom elviselni.
Nézzétek! Láttam ott valamit. Valami nagyot.
- Ott cápák vannak. - Oké.
Egy cápa volt. Bébicápa, de akkor is cápa.
Ha az anyacápa embereket lát a kicsinye körül,
ki tudja, hogy ránk támad-e?
Rémisztő. Nem tetszett a kajakozás.
Igazából elsodródtam.
A dülöngélést sem szeretem. Sosem ugrálok a hajókról a vízbe.
Arra vannak a cápák!
Erre!
Megláttam Sergiót és Serpientét, de csak a fiam miatt aggódtam középen.
A víz felcsapott a kajakba.
Sergio!
Várj!
Micsoda dráma!
A Maldív-szigeteket földi Paradicsomként írnám le.
Egy hely, ahol pihenhetsz…
és jól szórakozhatsz a családoddal.
Anya, láttam Némót,
meg egy hatalmas teknőst!
A gyerekek imádtak a teknősökkel úszni.
Láttam egy teknőst.
Úsztam vele.
Ez volt az álmod?
- Az álmom, hogy cápát lássak. - Megvalósult.
- Jaj, ne! - Nekem is.
A gyerekek imádták.
De ők bármiben benne vannak.
Nagyon ügyesen úsztatok.
Oké. Ugyanez, csak arrébb.
Videót kellett forgatnom a Vogue Méxicónak arról,
mi van a táskámban.
Nem értem.
Egy nő táskája sokat elárul róla.
Helló, Vogue!
Georgina Rodríguez vagyok.
Megmutatom, mi van a táskámban.
Gio, ne légy ilyen merev!
Túl merev.
- Ne üljek egyenesen? - Ne ennyire!
A tegnapi edzésen a testtartásomon dolgoztunk.
Erre te… Beszélek Sorayával a viselkedésedről.
Így beszéltél a kamerába.
Egy kicsit.
- A hang rendben? - Beszélj, Gio, hogy halljon!
Szia, csökönyös szamár!
- Hogy hangzik? - Üresfejű.
Remek. Tökéletes.
- Csendet! Ne beszéljetek! - A mobiltelefonok!
Gio bemutatkozása.
Helló, Vogue! Georgina Rodríguez vagyok. Megmutatom, mi van a táskámban.
- Sokat kell beszélned. - Várj!
Ha lelocsolod a táskámat…
Ittam az üvegből, de köszi szépen!
- Kösz, Ramón! - Köszönöm a szolgálatod!
Figyelmes.
Rajta! Nem állhatunk le.
A táskás videó forgatása nagyon vicces és kaotikus volt.
Három, kettő, egy. Csendet kérek! Mit árul el rólad a táskád?
Azt, hogy mindig szeretek előre tervezni.
A töltőm! Nem hoztam ide. Mindig nálam van.
- Idehoznád? - A mobilod sosincs feltöltve…
Kérem azt az iPhone-töltőt!
Rá van írva, hogy „Gio”.
Három, kettő, egy. Milyen meglepő dolog van a táskádban?
Több is van benne, de ami a leginkább meglepő…
Meg kell ismételned a kérdést.
Mit tudnál… Mi…
Milyen meglepő dolog van a táskádban?
Sok meglepő dolog van… benne!
- Csendet! Rajta! - Például csoki.
Oké… Ramón, haver!
Idegesítő.
Nagyon kellett sietnünk, mert alkonyodott.
És a megszakítások miatt féltünk, hogy besötétedik.
Ma például…
Van nálam gumicukor.
Még nincsenek felbontva,
mert a kis rágcsálóim még nem kaparintották meg őket.
Aztán a Rimmelem…
Újra! Nem mondhatod ki a márkanevet!
Látod, milyen tapasztalt vagyok?
Ide hallgass! Ez csapatmunka.
Te jó ég, mi van veletek?
Ez a két mondás nagyon sokat jelent nekem.
Az első…
Halkítsd le! Hallatszik a felvételen.
- Kié? - Nem az enyém.
- Nem tudom. - A tiéd, mi?
A szíved mélyén szereted, de ez a Ramón megéri a pénzét.
Rajta! Gyerünk, a fény! Kezdjük!
Sok minden van a táskámban. Például slime.
Egy rózsafüzér.
És az első dizájner pénztárcám is itt van.
Akkor vettem, amikor a Pradában dolgoztam.
Piros, mert egy ázsiai vevő azt mondta, hogy az bevonzza a pénzt.
- Van még… - A jet skik idegesítőek, nem?
Egy szalag a zaragozai katedrálisból, amit egy barátom adott.
Ez a sziget lakatlan, nem? Nincs itt senki.
Nem törődik semmivel.
Felkérem a barátnőmet, Eva Longoriát,
hogy mutassa meg, mi van az ő táskájában.
Tökéletes.
- Köszönj el! „Köszönöm, Vogue!” - Köszönöm, Vogue!
Kacsints vagy küldj puszit, és kész!
Folyamatosan megzavarsz.
Miközben elvárod, hogy tökéletes legyek.
Ne edd meg az édességemet!
Komolyan mondom…
Ramón, miért nem mész máshová dolgozni?
Dolgozz a laptopodon!
Sosem találjátok ki, kinek a mobilja rezgett.
Azé, aki dolgozik.
Kiutáltak innen. Senki sem akar látni ezen a szigeten.
- Gyerünk! - Köszönj a Vogue-nak!
Rajta!
Nem elég, hogy káosz volt, Ramón megsértődött.
A lehető legrosszabbkor.
Nagyon köszönöm, Vogue, hogy megmutathattam,
mi minden van a táskámban.
Remélem, tetszett nektek.
Hamarosan találkozunk.
Sziasztok!
- Csodálatos. - Bravó!
- Köszönjük, Ramón! - Jól van.
Szeretjük egymást, de a stressz miatt néha összekapunk.
- Ramón! - Nagyon dühös volt.
- Hívjam fel Ramónt? - Nem, hívtam, de kinyomott.
Nevetséges.
Nem tudom. Talán máson járt az esze.
Megyek, megnézem, mi baja.
Úgy értem, épp dolgozom… Nem, dolgoztunk.
És folyton közbevágott. Siettünk, alkonyodott.
- Nem gondolkodik. - Erre megsértődve elvonul.
Nem könnyű együtt dolgozni Ramónnal.
Ha nyugalmat akarsz, nem…
Néha szeret minket, de…
- Jó apa. - Sok mindent el kell viselni tőle.
Beszélj vele, Gio! Te…
- Ez az? - Igen.
Komolyan mondom, olyan hisztis tud lenni!
Hol van?
- Ez Ramón villája. - Igen, ez az.
Ez az?
Ott a kalapja.
- Ez az. Ott a kalapja. - Oké.
- Nem veszi fel. - Dolgozunk.
Erre hajkurásznunk kell, mert őnagysága megsértődött.
- Várjatok! Hallok valamit. - Ez itt egy privát strand.
- Tudjuk, Ramón. - Hol voltál?
Jobb, ha nem húzod ki a gyufát Ramónnál.
Hercegnőm! Várj, ezt a pólót Juniornak vettem.
Az az igazság, hogy nagyon büszke tudok lenni.
Szeretném, ha jobban hallgatnának rám.
Ramón, csak mérgesen elsétálsz előlem.
„Mentem. Nem izgat a Netflix, sem a Maldív-szigetek.”
Kiborítotok engem.
Szeretünk veszekedni.
Olyanok vagyunk, mint egy pár, anélkül, hogy egy pár lennénk.
Kedvesebben kell beszélnetek velem, különben senki sem fog tisztelni.
Haver, csak ugrattunk.
De mindegy, ez van, néha veszekszünk.
De mi történt?
Végig csak kötözködtél velem…
- Nem csinálom félgőzzel a dolgokat. - Jó, de mondtuk, hogy…
Alkonyodik. Nehéz elölről kezdeni. Le is ment a nap.
Néha azt akarom, hogy a legjobb jelzőket,
a legjobb szavakat használd.
De már eleve jobban csináltam, mint ahogy te kérted.
- Jól van… - Néha…
Az időzítésed és az eszközeid nem mindig a legjobbak.
Habár én magam mindig kimondom, amit gondolok,
elég érzékeny vagyok.
Azért küldtelek el onnan, mert felkaptad a vizet.
Ismerlek, Ramón. Hosszú évek óta.
Amikor ilyen vagy, inkább elküldelek máshová dolgozni vagy kávézni.
Jól ismerjük egymást.
És ez is nagyon fontos, nem?
A Vogue México üzeneteket írt nekem. „Csinálja így megy úgy!”
Mindig okkal mondok dolgokat.
Nem csak azért, mert én épp kitaláltam valamit.
Néha, amikor sokat dolgozol, és keveset pihensz,
ingerlékenyebbé válsz.
De mindegy, ez van.
Sportverseny Torreviejában.
Sportverseny?
Milyen jól megcsinálták, nem?
A sportverseny ötlete Szaúd-Arábiában, egy edzés után született meg.
Az útról és az edzésről beszéltünk.
- Félek Sorayával szemben. - Komolyan?
Semmi taktikázás!
Ebben a csapatban egyenlőtlenül oszlik el az intelligencia.
- Íme az igazság… - A Maldív-szigetekről!
Amit csak tudni akartok. A sportverseny titkai.
Három, kettő, egy!
- Rajt! - Rajt!
Húzd! Már idefelé elfáradtam.
Először is, már eleve a csapatok sem voltak az igaziak.
Mivel Sorayával akartunk lenni. Nekem mázlim volt.
- Vele voltál. - Igen.
Húzzátok, rohadékok!
Húzd!
- Nem húzzátok! - Húzzátok!
Nem is húzzátok!
Annyira nevettem, hogy képtelen voltam…
Alig tartottam a kötelet.
- Húzzátok lefelé! - Meghalok!
Azt hittem, nyerek, erre már az első kihíváson… Bumm!
A homokba.
Gyerünk!
Pápá, drágáim!
- Ez hogy lehet? - Én nem is húztam. Ramón, haver!
Csak én húztam. Ennyi.
Először viccnek indult.
„Rendezzünk sportversenyt! Játsszunk!”
Nem számítottunk rá, hogy Az éhezők viadala lesz belőle.
Vér fog folyni, édesem.
Soraya és Serpiente.
- Mit kell csinálni? - Szurkoljatok!
- Lökd ki a körből! - Oké.
Mindent beleadtam.
- Óvatosan! - Gyerünk, Serpiente!
Kapd el!
Ne engedd el!
Serpientével könnyű dolgom volt.
Tarts ki, Serpiente!
Gyerünk! Majdnem!
Tarts ki!
- Kifelé, haver! - Ez az!
- Szép volt. - Még nincs vége.
Kifelé a ringből!
Én veled akarok megküzdeni. Rajta!
Én nem akartam részt venni a sportversenyben, meg semmi.
Én…
Komoly üzletember vagyok.
Gyönyörű a hold, nem?
- Hé, óvatosan! - Vigyázz rá!
Nem számoltam vissza. Ez nem számít.
Ramón készen állt. Rögtön támadt.
Alig vártad, mi?
Azt hiszitek, hogy fetrengeni akarok a homokban?
- Kapd el! - Semmi ereje.
- Ez az! Hátrafelé! - Gyerünk! Hátrafelé, Gio!
Gyerünk!
Ha bármi baja esik,
akkor Georgina két hónapig nem tud dolgozni.
Az sokba kerülne.
Hátrafelé! Kint van!
Hé!
- Ramón volt kint előbb. - Döntetlen.
Ramón vesztett.
Nyilván hagytam nyerni.
Ramón!
Felemelő érzés volt kilökni Ramónt a körből.
Hagytam nyerni, mert ő a főnök.
- Lealáztalak. - Ő nyert.
Na mindegy…
Mi az? Mit tehettem volna?
Még egyet odaviszel?
A sportverseny valódi show-műsor volt.
Soraya! Le fog esni!
Olyan volt, mint egy sorverseny.
Kezeket a magasba! Fel!
Mit csinálsz? Ne állj meg!
- Mit műveltek? - Kiestél!
Hogy ízlik a vereség?
Elég nyugis vagyok.
A lényeg, hogy jól szórakoztunk.
Most!
Nyertem.
Helen, siess!
- Gyerünk, Sergio! - Helen!
Aztán Nyerd meg az életed lett belőle.
Fuldokoltak, nagy volt a feszültség.
Majdnem lisztmérgezést kaptam.
Beletemettem az arcom a lisztbe. Mondom…
- „Mintha aranyat keresnék.” - Meghaltam.
Olajbogyók voltak.
- Úgy eszi, mint a tortát. - Te jössz!
Én gluténérzékeny vagyok.
Szerintem mind győztesek voltunk,
mert mindent beleadtunk.
És mind jól szórakoztunk.
Mindenkinek megvolt az oka a győzelemre.
Gyerekkori álmom volt a Maldív-szigeteken ünnepelni a 30. szülinapomat.
Mondom, idén biztosan így lesz. Szaúd-Arábia csak öt órára van onnan.
Ezt nézzétek! Milyen gyönyörű lett!
Ezer különböző módon ünnepeltem már a szülinapomat.
Néha nyugiban, néha egyedül. Vagy csak a párommal.
A gyerekekkel és a párommal.
Máskor csak barátokkal.
Gyere, Gio! Hoztunk neked ajándékot.
Boldog szülinapot
Boldog szülinapot, Gio
Boldog szülinapot
- Imádom. - Most pedig…
Boldog szülinapot…
Köszönöm, drágám!
Hálás vagyok az Úrnak, hogy a szeretteimmel ünnepelhetek,
és álmaim életét élhetem.
Óvatosan, gyerekek!
- Nem tudom. - Rajta!
Azt mondta, szereti a négyszintes tortákat.
- Erősebben! - Megy ez.
Gyerünk!
Ha az egész tortát meg kell ennünk, kidurranunk.
Jó lesz.
- Hűha! - Ajaj…
Drámai tud lenni.
- Nahát, piskóta! Fincsi. - Tejszínnel.
Pont ezt szeretjük benne.
A barátaim csodás ajándékkal leptek meg.
- Éljen! - Juhú!
Jól van!
- Ez komoly? - Igen, egy arany rózsafüzér.
Tényleg? Arany még nincs.
Imádom.
Imádom. Az arany nem rozsdásodik.
Mindig nálam van.
- Szerintem eltaláltuk. - Igen.
Egy jó ajándékhoz ismernetek kell, és ti nagyon jól ismertek.
Mindig eltaláljátok.
Jaj, de szép!
Sötét van, de hihetetlenül kidolgozott.
Igen. Gyönyörű az arca. Még az orra is.
Szeretem a Szűz Mária-szobrokat, a rózsafüzéreket.
Békével töltenek el, és összekötnek az Úrral.
Megfogom neked.
Egek, Ramón!
- Azta! - Ramón nagyon csendben volt.
Ráadásul imádja a Bottegát.
- Imádom. - A mindenit!
- Egy pénztárca, mert azt mondtad… - Vonzza a pénzt.
A piros vonzza a pénzt. Ezért.
Ebbe rakjuk a pénzt.
Ha most raksz bele, tele lesz.
- Köszönöm! - Mi köszönjük!
- Oké, koccintsunk! - Rád.
- Igyunk Giorgira! - Giorgira!
- Mindannyiunkra! - Újabb 30 évre!
Az új életkorra!
Nagyon eltalálták, mert ismernek engem.
És nagyon jól esik, hogy elgondolkodnak, mi tenne boldoggá,
és mi lepne meg engem.
Koccintsunk Gióra! Fenékig, húzóra!
Éljen!
Milyen stílusos!
Mindent megháláltok azzal,
hogy ilyen jól bántok velem. Egy család vagyunk.
Köszönöm, hogy itt vagytok! Szeretlek titeket.
Mi is téged.
- Mondanék valamit, de nem tudok. - Ramón!
- Mondj valamit, Soraya! - Nem megy.
- Nem tudok. - Ki a komolyabb?
Soraya mindjárt elsírja magát.
- Mint egy plüssmaci. - Soraya!
Bátor. Sosem adja fel.
Csodálatos anya és barát.
- És… - Igen.
Éljen!
- Milyen megható! - Jól mondta.
Ha mindent elmondanék, amit gondolok róla,
szerintem senki sem hinné el,
hogy igazat mondok.
Úgy értem…
Mindenhez annyi szenvedéllyel és szeretettel viszonyul!
Bárcsak mindenki egy kicsit olyan lenne, mint Georgina!
Ismerned kell, hogy értsd.
- Tudtad, hogy van egy mozi a strandon? - Igen, mondták.
NAGYON BOLDOG SZÜLINAPOT, GEORGINA
- Helen, de király! Egy mozi. - Jaj, de jó! Meglepetés!
Istenem!
Sziasztok, srácok! Gio!
Boldog szülinapot, szerelmem!
Bella, küldj egy puszit anyának! Kívánj boldog szülinapot!
Jó szórakozást, gyerekek!
Apa szeret titeket! Gio, szeretlek!
Küldj puszit anyának! Sziasztok!
A szülinapomon mindig számítok virágra a páromtól.
Ahogy én is mindig adok neki virágot a szülinapján.
Aznap este, vagyis napközben nem érkezett tőle csokor.
Gondoltam, még nincs vége a napnak. És meg is érkezett.
Ez az utazás fordulópontot jelentett az életemben.
Gondolok a múltra, a jelenre, a jövőre.
Nagyon büszke vagyok és hálás az életemért, és azért, amit elértem.
A gyönyörű családomért és a csodás barátaimért.
RIJÁD, SZAÚD-ARÁBIA CSALÁDI HÁZ
Az angolórák ötlete onnan jött,
hogy már egy ideje kerestem tanárt, de nehezen ment.
Fontos, hogy egy hullámhosszon legyünk.
Levágjuk a körmét?
- Legyen rövid, vagy…? - Igen.
- Nagyon rövid. - Hát, nem túl rövid.
- Nem túl rövid. - Igen. Rövidebb, de…
Oké, rendben.
Sok időbe telik a manikűr és a pedikűr.
Szóval közben angolórám van, vagy fotózásokat szervezek.
Pillanat, felhívom a tanáromat.
Amíg készülnek a körmök,
minden percet hasznosan töltök.
Ez rímelt.
Amíg készülnek a körmök, minden percet hasznosan töltök.
Helló!
Nem megy… az élet.
Nem tudok élni.
Ja, nem tudok élni
szép körmök nélkül.
Ma csak leszedik,
mert azt akarom, hogy a körmeim… tökéletesen… a következő 29-ére.
Oké, szóval mi az, amit annyira vársz?
Nagyon nehezen strukturálom a mondatokat.
Nagy a szókincsem,
de amikor mondatokat akarok összerakni, elrontom.
Nagyon várom…
meghívom a barátaimat…
hogy…
Párizsban töltsünk egy napot.
Hogy Párizsban töltsünk egy napot.
Ez nagyszerű.
Rájöttem, hogy ahhoz, hogy társalogni tudjak angolul,
angolul kell gondolkodnom.
Ahhoz pedig az kell,
hogy minél több időt töltsek olyan környezetben…
Lassan, de biztosan fejlődöm.
Ebben a két hétben felkészülök… hogy először…
Kifutóra lépek.
Nagyszerű!
Izgatott vagyok.
Igen, ez nagyon izgalmas.
Nagyon szórakoztatóak az óráim.
Néha csak beszélünk.
Máskor feladatokat ad nekem.
És, ennyi.
De a tanárnőm már kiismert, és megértette, hogy motiválnia kell engem.
Hogyan ünnepelted a Valentin-napot?
Reggeli a párommal… mert fociznia kell.
Volt egy különleges ajándékom… Nagyon szép.
És nekem mindig… mindennap Valentin-nap,
mert szeretettel élek.
- Romantikus lélek vagy. - Igen.
Remek.
Látom, hogy sokat fejlődött az angolom.
De gyakorolnom kell,
mert néha egy óra nem elég.
Oké, köszönöm szépen!
- Jól van. Köszönöm! - Holnap találkozunk! Szia!
- Szia! - Szia!
Bocs, nem beszélek…
Bocs, nem beszélek túl jól angolul.
De tudok beszélni angolul, fifti-fifti.
Karácsony előtt
Guram, a Vetements tervezője felhívott,
és beszélgettünk az álmomról, hogy kifutóra lépjek a Párizsi Divathéten.
Azóta nagyon izgatott vagyok, és alig várom azt a napot.
És egy, kettő, három, négy.
Behajlítom. Négy, öt.
Ahelyett, hogy előre mutatnánk, felemeljük a karokat.
Szaúd-Arábiában meghallottam egy bachata számot,
és nyilván elkapott a láz.
Írtam Leónak, a tánctanáromnak,
hogy ráér-e, el tudna-e jönni hozzám.
Forgás, karokat le.
Öt, hat, hét.
Csípőkörzéssel fejezzük be.
- Egy, kettő, három. - Így?
Szóval, közeledett a Vetements-divatbemutató Párizsban,
és egy kicsit fel akartam engedni a tánccal.
Kapcsolatot akartam teremteni a feminin, a latin-amerikai énemmel.
Hét. Vissza.
Kettő, három, négy, hátul.
Hat, hét, kezek, nyolc és lépkedünk.
Újjáéledtem tőle,
és visszaadta nekem azt a feminin testbeszédet,
amivel annyira azonosulni tudok.
A tánc mentálisan összekapcsol saját magammal.
Összeköt Georginával.
Egyesek a természetben tudnak
kapcsolatba kerülni önmagukkal.
Nekem a tánc kell ehhez.
A plázába megyünk.
Őrült dolgokat csinálunk.
Munka közben is nevetgélünk,
de azt élvezzük a legjobban, amikor a gyerekekkel vagyunk.
Azok a programok totál feltöltenek.
Van itt rólam egy kétméteres Guess-fotó.
Tényleg?
- Nézzétek, ki van ott! - Ki az?
- Nézd! - Nézd!
Nézd, Alana! Felülünk arra.
Melyikre?
Rohadtul félek.
- Gyerünk! - Anya, felülhetek?
Szuper plázák vannak itt,
ahová családostul el lehet menni.
Mindent megtalálsz bennük, akár a pároddal mész, akár a barátokkal…
Ramona, gyerünk!
Kérlek, ne halj meg!
- Ijesztő. - Ne halj meg!
- Nézd, hogy szállnak ki! Nagyon durva. - Istenem! Készüljetek!
Jaj, ne!
- Nincs mibe kapaszkodni. - Helló?
Ez tök ijesztő.
- Oké… - Nézd, anya!
Azt mondta, ha gond van, csináljuk ezt.
- Olyan félelmetes! - Ramona, milyen jó móka, nem?
Őrület! Mintha repültünk volna.
- Életem legrosszabb élménye. - Igen…
- Az egyik legrosszabb. - Nem, a legeslegrosszabb.
Olyan, mintha lebegnél, mintha a NASA-nál lennél azokban…
Mintha az űrben lennél. A holdon.
Hasonló, mert nem tudod irányítani a testedet.
Még jó, hogy a gyerekek nem jöttek.
Gio!
- Igen? - Ne pörgessék fejjel lefelé!
- Jól van. - Mondd meg nekik!
Biztonságos ez?
Az első ilyen élményem gyerekként annyira szörnyű volt,
hogy többé semmire sem ültem fel. Nagyon durva volt, valódi trauma.
- Istenem, kezdem megbánni. - Ajjaj!
Mégis miért ültünk fel erre?
Ez az izé pörög, meg minden!
- Félig megy fel. - Ez meg mire volt jó?
- Durvább lesz ennél? - Miért?
Jó mókának tűnt. Kívülről látva úgy éreztem, kipróbálnám.
De aztán totál elszédültem.
Nem ajánlom senkinek, komolyan.
Serpiente!
Állítsák le!
Miért ültem fel erre?
MADRID SPANYOLORSZÁG
Jó napot!
Jó reggelt!
Jó latin-amerikai nőként a Vogue México címlapján leszek.
- Helló! - Hogy vagy?
Hogy Latina-Amerika is jobban megismerjen.
Mivel mostanában annyit dolgoztattalak,
van egy meglepetésem.
Tényleg?
Sok címlapon szerepeltél, de ez Mexikóban jelenik meg…
- Éhes vagyok. - Gyere!
- Az gazpacho? - Ne foglalkozz a spanyol kajával!
Mutatok valami mást.
- Arra! - A mindenit!
- Csináltam neked egy mexikói sarkot. - Te jó ég!
- Mit gondolsz? - Imádom.
Még jó, hogy a gyerekek nem jöttek.
Hogy tudj nasizni.
- Ne egyél sokat a fotózás előtt! - Megőrültél.
Ramón azt mondta, ne egyek édességet.
Erre az egyik fotózáson,
a legjobb szándékkal, felállít egy édességsarkot.
Akkor most melyik legyen?
Ehetek édességet, vagy nem, Ramoncín?
Oké, vágjunk bele! Először is…
Hozass nekem még sonkát!
A Vogue Portugal, pipa. Ma pedig a Vogue México y Latinoamérica jön.
Nagyon elfoglalt nő vagyok.
Kihasználom az időt, amikor dolgozom,
és a szünetekben megbeszéléseket tartok.
Azzal a fehérneműmárkával. Mindjárt bemutatlak nekik.
Csak a fotózásokon van időnk megbeszélésekre.
Amikor fotózásokon van,
odahívom a helyszínre az ügyfeleket, hogy találkozhassanak vele.
Eva, Marta, mi újság?
- Helló, hogy vagy? - Örvendek.
- Kösz, hogy eljöttetek. - Örvendek.
Bocs, hogy a fotózásra hívtunk ide.
Semmi gond. Köszönjük, hogy találkoztok velünk.
Szereti a márkátokat.
Szóval, ha sikerül megegyeznünk…
Szerintünk a márka jól passzol az értékrendedhez,
és közvetíteni tudnád a kampány üzenetét.
Ti is remek értékeket képviseltek.
És mivel olyan nagykövetre van szükségünk, aki…
Akiben minden megvan.
Mint bennem.
- Igen. - Pontosan.
- Nem? - De.
Ez igaz, mert nagyon természetes vagy, és fontos neked a család.
És hiú vagyok.
Szexi is vagyok. És edzek. Fontos nekem az egészségem…
Kivéve ma, mert tele az öltözőm édességgel.
De általában nem eszem édességeket.
Hát…
Dolgozunk nagy márkákkal,
de hétköznapibbakkal is, mert szeretjük, hogy kötetlenebbek.
Láttad reggel elkészülni?
Igen, sokat készülődik reggelente.
Kiderült, a barátnőm főnökének a lánya nagy rajongója a műsoromnak.
Nagyra tart engem.
- Szia! - Zavarban van.
- Hogy vagy? - Szia!
Szia! Köszi, hogy eljöttél.
Hallom, láttad a műsoromat,
és nagyon szereted a családomat.
- Készítettem neked egy ajándékot. - De szép! Köszönöm.
Minden részt láttál?
Igen? Tetszett?
Nagyon izgatott. Alig aludt az éjjel.
- Elhozták a suliból, hogy itt legyen. - Ez a szerencsenapod.
- Micsoda mázli! - Ez fontosabb.
Az a legfontosabb, hogy boldog légy, és szorgalmasan tanulj a suliban.
Apukád azt mondta, kitűnő tanuló vagy, és jól viselkedsz.
Az, hogy személyesen találkoztunk, és adtam neki egy puszit…
Azt mondta, élete legjobb napja volt.
Nézzük, ahogy fotózkodnak? Szeretnéd látni?
Ha kérsz édességet, vegyél nyugodtan!
Örülök, hogy részese lehettem egy ilyen különleges pillanatnak.
Nagyon hosszú a haja.
Én is ilyen hosszú hajat akarok, de azért ne érjen a földig!
Olyan hajat akarsz? Jól van.
AKTUÁLIS IKONOK
- Milyen szép ház, nem? - Igen.
- Minden oké? Szia! - Igen.
- Az első videókliped. - Igen.
- Tetszett a dal? - Nagyon.
Tudod kívülről?
- Igen. Szuper az energiája. - Király.
- „Energía Bacana.” - Köszi! Nagyszerű leszel.
- Igen. - Köszönöm!
Sosem terveztem videóklipben szerepelni,
de egy barátom, a műsorom producere azt mondta:
„Gio, Yatra új videóklipjén dolgozom.
Szerepelnél a videóban, kérlek?”
Azt feleltem, ha minden összeáll, oké.
Oké, csendet kérek!
És tessék!
A feliratot fordította: Kiss Hajnalka