INSULELE MALDIVE OCEANUL INDIAN
De când eram mică, am visat să merg în Maldive.
EU SUNT GEORGINA
Marea…
Culoarea e ca dintr-un film.
Emitea lumină, energie… Era incredibil.
Simțeai că plutești. Dus de vânt.
M-am simțit ca un fir de praf în Oceanul Indian.
Am adorat experiența.
Vedem dacă vine un rechin.
Să înot cu rechinii mi-a plăcut cel mai puțin în Maldive.
Mi-e frică!
Chiar m-a speriat.
- Cine mă duce? - Nu eu.
Sunt obosită. Picioarele mele-s ca…
Când mă atingea apa, mă gândeam doar la rechini.
În ultima zi la 29 de ani, mă mănâncă un rechin.
Nu mă sperie doar. Gândul ăsta mă îngrozește.
Văd doar rechini, jur. Văd o piatră și cred că e un rechin.
Au zis: „Aici, rechinii-s vegetarieni.”
Ce fel de rechin e vegetarian?
Nu.
Nu suport.
Am văzut ceva acolo. Ceva mare.
- Sunt rechini acolo. - Bine.
Era un rechin. Un pui de rechin, dar tot rechin.
Și, dacă mama e prin preajmă și vede oameni lângă pui,
dacă te atacă?
Înfiorător. Nu mi-a plăcut să merg cu caiacul.
De fapt, am rămas blocată.
Nici să fiu în derivă nu-mi place.
Nu sar în mare din bărci.
Acolo stau rechinii!
Pe aici!
Văzându-i pe Sergio și Serpiente,
m-a îngrijorat fiul meu din mijloc,
căci caiacul lua apă.
Sergio!
Stai!
Câtă dramă!
Aș descrie Insulele Maldive drept un paradis.
Un loc de odihnă…
în care să te distrezi cu familia.
Mamă, l-am văzut pe Nemo
și am văzut o țestoasă uriașă!
Copiilor le-a plăcut să înoate cu țestoase.
Era o țestoasă!
Am înotat cu ea.
Ăsta e visul tău?
- Visul meu e să văd un rechin. - Ai reușit.
- Nu asta! - Și al meu.
Copiilor le-a plăcut.
Dar ar fi în stare de orice.
Ați înotat foarte bine.
Bine. La fel, mai departe.
În Maldive, am filmat un clip pentru Vogue Mexic
despre ce am în geantă.
Nu înțeleg.
Geanta unei femei spune multe despre ea.
Bună, Vogue!
Sunt Georgina Rodríguez.
Și o să vă arăt ce am în geantă.
Gio, nu fi așa de rigidă!
Nu rigidă.
- Să nu stau drept? - Nu atât.
M-am antrenat cu Soraya, ca să-mi repar postura
iar acum… O să vorbesc cu ea despre ce faci.
Vorbeai așa cu camera.
Puțin.
- Sunetul e bun? - Vorbește, te ascultă Ramón!
Bună, căposule!
- Cum sună? - Cap sec!
Grozav. E perfect.
- Liniște! Nu vorbiți! - Telefoane mobile!
Salutul lui Gio.
Bună, Vogue! Sunt Georgina Rodríguez și vă arăt ce am în geantă.
- Vorbește mult! - Stai!
Dacă-mi verși apă pe geantă…
Am băut din sticlă, dar mulțumesc.
- Mersi! - Mersi pentru ajutor!
E tare grijuliu.
Haideți! Nu ne mai putem opri.
Să filmez segmentul cu geanta a fost amuzant și haotic.
Trei, doi, unu. Liniște, vă rog! Ce spune geanta ta despre tine?
Geanta mea spune că-s o femeie prevăzătoare.
Încărcătorul meu. Nu l-am adus. Îl am mereu.
- Îl aduceți? - Fără baterie…
Adu încărcătorul de iPhone! Ăla!
Cel cu „Gio” scris pe el.
Trei, doi, unu… Ce am fi surprinși să-ți găsim în geantă?
V-ar putea surprinde câteva lucruri, dar cel mai…
Trebuie să repeți întrebarea.
Ce ar putea… Ce…
Ce ne-ar putea surprinde din geanta ta?
Am multe lucruri care v-ar surprinde!
- Liniște! - De exemplu, ciocolată.
Bine… Ramón, omule.
Enervant.
Ne grăbeam pentru că deja se făcea târziu.
Și, cu atâtea întreruperi, ne temeam că se va întuneca.
De exemplu, azi…
Am niște jeleuri.
Sunt nedeschise, căci șoriceii din casa mea
nu le-au deschis,
deci sunt intacte.
Rimmel al meu…
Din nou. Nu Rimmel! E o altă marcă.
Vezi câtă experiență am, Ramón?
Ascultă, toți contribuim cu ceva.
Doamne, ce e cu voi?
Expresiile astea înseamnă mult pentru mine…
Întâi…
Închideți telefonul! Se aude.
- A cui e? - Nu al meu.
- Nu știu. - E al tău, nu?
În sinea ta, n-ai cum să nu-l iubești. Dar Ramón e unic.
Să reîncepem! Bine, lumina. Haideți!
Am multe lucruri. De exemplu, am slime.
Am un rozariu.
Am și primul meu portofel de designer,
cumpărat când lucram la Prada.
E roșu pentru că o clientă asiatică mi-a spus că roșul atrage bogăția.
- Am și… - Ski-jeturile sunt enervante, nu?
…o panglică de la Fecioara Stâlpului dată de un prieten.
Insula aia e pustie, nu? Nu e nimeni.
El își vede de treabă.
Îmi nominalizez prietena, pe Eva Longoria, ca să-mi arate ce are în geantă.
Perfect.
- Semnează: „Mulțumesc, Vogue.” - Mulțumesc, Vogue.
Faci cu ochiul sau trimiți o bezea.
Ai întrerupt tot timpul.
Și apoi tot tu ceri să fie totul perfect.
Nu-mi mânca dulciurile!
Bine. Pe bune.
Ramón, lucrezi un pic la distanță?
Lucrează la distanță!
Nu veți ghici al cui telefon suna.
Singurul care lucrează.
Nu mă vor.
Nimeni nu mă vrea pe insulă.
- Să începem, te rog! - Salut Vogue.
Haide!
Și, pe lângă tot haosul, Ramón s-a supărat.
În cel mai prost moment.
Mulțumesc mult, Vogue, pentru șansa de a vă arăta
tot ce am în geantă.
Sper că v-a plăcut.
Pe curând!
Ne vedem.
- Grozav. - Bravo!
- Mulțumesc, Ramón! - Bine!
Ne iubim,
dar uneori ne călcăm pe bătături din cauza stresului.
- Ramón. - Chiar s-a enervat.
- Vrei să-l sun pe Ramón? - Nu, am sunat. A închis.
Mor de râs.
Nu știu. Poate îl stresează ceva.
Mă duc să văd ce s-a întâmplat.
Eu lucram… Nu. Noi lucram.
Mă întrerupea. Ne grăbeam. Soarele apunea.
- Trebuie să se gândească. - A zis: „Plec. Nu-mi pasă.”
E greu să fii în preajma lui. Adică…
Da. Dacă vrei să fii calm, nu…
Uneori ne iubește, dar…
- E un tată bun. - Accepți multe rele pe lângă bune.
Vorbește cu el, Gio… Ești…
- Asta e? - Da.
Oricum, el se poartă ca o regină.
Unde e?
- Vila lui Ramón. - Da, asta.
Asta?
Uite-i pălăria!
- Asta e. Uite-i pălăria! - Bine.
- Nu răspunde. - Lucrăm.
Trebuie să ne agităm pentru că micul prinț s-a enervat.
- Stați! Aud voci! - Știți că plaja asta e privată?
- Știam asta, Ramón. - Unde ai fost?
Nu vrei să-l superi pe Ramón.
Regină! Cămașa aia i-am cumpărat-o lui Junior.
Sunt foarte mândru de tot ce facem.
Aș vrea să mă asculte mai mult.
Ramón, pleci de lângă mine furios.
„Plec. La naiba cu Netflix și Maldivele!”
Mă stresați.
Ne și place să ne certăm.
IMPRESAR
Suntem ca un cuplu, dar fără să fim un cuplu.
Vorbiți-mi mai frumos,
altfel, oamenii nu mă vor respecta.
Frate, te tachinam.
În fine, în asta constă certurile noastre!
Ce s-a întâmplat?
Tot timpul: „Nu știu”…
- Eu nu fac lucrurile pe jumătate. - Da, dar noi spuneam…
Soarele apune. E greu s-o iei de la capăt. Nu e soare.
Uneori vreau să folosești cel mai bun adjectiv
sau cuvânt pentru ceva.
Dar deja o făceam mai bine decât cum îmi spuneai tu.
- Păi… - Uneori momentul…
și felul în care faci unele lucruri nu-s bune.
Pentru cineva care e foarte sincer,
sunt cam sensibil.
Am spus: „Lucrează la distanță” căci erai stresat.
Te cunosc de ani de zile, Ramón.
Când ajungi așa, zic: „Lucrează de la distanță sau bea o cafea!”
Ne cunoaștem foarte bine.
Și asta e foarte important, nu?
Primesc mesaje din Mexic: „Fă așa sau pe dincolo!”
Când spun lucruri, există un motiv.
Nu pentru că inventez lucruri din mers.
Uneori, când muncești mult și nu te odihnești,
poți fi mai irascibil.
Oricum, asta s-a întâmplat.
O gymkhana în Torrevieja.
Eu, la gymkhana?
Ce bine amenajat e, nu?
Ideea pentru gymkhana a venit
după un antrenament cu Soraya.
Discutam despre Maldive și antrenamente.
- Mă tem s-o înfrunt pe Soraya. - Serios?
Nu faceți strategii!
Inteligența din acest grup nu e împărțită în mod egal.
- Vă spunem adevărul. - Despre Maldive!
Ce vreți toți să știți. Secretele gymkhanei.
Trei, doi, unu!
- Hai! - Hai!
Trage! Am ajuns cu greu aici.
În primul rând, grupurile erau deja disfuncționale.
Da, o voiam pe Soraya. Și eu am fost singurul norocos…
- Să fii cu Soraya. - Da.
Trageți, ticăloșilor!
Trageți!
- Nu trageți! - Trage!
Nu trageți!
Cum râdeam foarte tare, nici n-am…
N-am putut ține frânghia.
- Trageți în jos! - Am murit!
Credeam c-o să câștig, și la prima probă…
ANTRENOARE
În nisip.
Haideți!
Pa, dragilor!
- Cum se poate? - N-am tras deloc. Ramón, omule!
Doar eu am tras. Pe bune.
A început ca o glumă: „Hai să facem o gymkhana!”
„Jocuri mișto.”
Nu ne așteptam să fie Jocurile foamei. Doamne!
Sânge va fi vărsat, dragă.
Soraya contra Serpiente.
- Ce trebuie să fac? - Încurajați-i!
- Scoate-o din cerc! - Da.
Am zis: „Hai să dau totul!”
- Ai grijă! - Haide, Serpiente!
Ia-o!
Ține-te de ea!
În plus, cu Serpiente mi-a fost ușor.
Rezistă, Serpiente!
Hai! Aproape ai reușit!
Rezistă!
- Ieși de aici, omule! - Da!
- Bine jucat! - Încă nu s-a terminat.
Ieși din groapă!
Acum vreau să te înfrunt. Haide!
Nu voiam să iau parte nici la gymkhana, nici la altceva.
BĂTĂLIA RĂILOR GEORGINA CONTRA LUI RAMÓN
Sunt un…
Un om de afaceri serios.
Ce frumoasă e luna, nu?
- Ușurel! - Ușurel!
N-am zis: „trei, doi, unu”. Nu se pune.
Ramón era pregătit! Ne-a luat tare!
Erai nerăbdător, nu?
Crezi că simt nevoia să mă rostogolesc în nisip?
- Scoate-l! - Nu are putere!
- Asta e! Înapoi! - Hai! Înapoi, Gio!
Haide!
Dacă o rănesc,
Georgina o să stea pe bară două luni.
Costă prea mult.
Cu spatele, a ieșit.
- Ramón a ieșit primul. - Egalitate.
Ramón a ieșit.
Am lăsat-o să câștige.
Ramón.
A fost mișto
să-l scot pe Ramón din cerc.
Am lăsat-o să câștige fiindcă ea e șefa.
- Te-am spart. - A câștigat.
Oricum…
Ce? Ce să fac?
Mai iei unul?
Gymkhana a fost spectaculoasă, sincer.
Soraya! O să cadă!
Mai degrabă Takeshi's Castle.
PRIETENA GEORGINEI
Mâinile sus! Sus!
Ce faci? Nu te opri!
- Ce faceți? - Afară!
Ce gust are înfrângerea?
Sunt relaxat.
Contează că ne-am distrat.
Acum!
Vârf.
Helen, grăbește-te!
- Haide, Sergio! - Helen!
A devenit Jocul Calamarului.
Oamenii se sufocau. Tensiunea era mare.
Era să mă intoxic cu făină.
Îmi băgam fața în făină așa.
- „Căutam aur parcă.” - Sunt mort.
Erau măsline.
- O papă ca pe un tort. - Du-te!
Am intoleranță la gluten.
Cred că toți am câștigat
pentru că am dat tot ce am putut.
Ne-am distrat cu toții.
Și toți aveam motive să câștigăm.
Am vrut să merg în Maldive când fac 30 de ani
de când eram mică
și am spus c-o fac anul ăsta.
Acum locuiesc în Arabia, la cinci ore distanță.
Uite ce au făcut. Ce frumos!
Din copilărie, mi-am făcut ziua în mii de feluri.
Relaxată, singură.
Uneori doar cu partenerul.
Alteori cu copiii și partenerul meu.
Alteori doar cu prieteni.
Vino aici, Gio, avem un cadou pentru tine!
Mulți ani trăiască!
La mulți ani, dragă Gio!
Mulți ani trăiască!
- Îmi place! - Acum…
Mulți ani trăiască…
Mulțumesc, iubire!
Le mulțumesc Domnului și vieții pentru ziua de naștere cu cei dragi
și pentru viața visurilor mele.
Aveți grijă, copii!
- Nu știu. - Haide!
Ea… „Ador aniversările cu tort cu patru etaje.”
- Mai tare! - Ce ușor!
Haide!
Dacă trebuie să mâncăm tot tortul, ne îndopăm.
Așa.
- Încet! - Doamne!
E exagerată.
- Pandișpan. Delicios. - Cu frișcă.
Asta ne place mereu la ea.
Prietenii m-au surprins cu un cadou grozav.
Da!
Bine!
- Pe bune? - Da, e un rozariu de aur.
Eu nu am unul de aur.
Îmi place.
Îmi place căci aurul nu ruginește.
Îl am mereu cu mine.
- Cred că am nimerit. - Da.
Ca să nimeriți, trebuie să mă știți, și voi mă știți bine.
Și mereu nimeriți.
Ce frumos!
E întuneric, dar are detalii superbe.
Da. Și fața e superbă. Chiar și nasul.
Îmi plac statuile fecioarei, rozariile.
Îmi aduc pace și mă conectează cu Dumnezeu.
Ți-l țin eu.
La naiba, Ramón!
Ramón a fost foarte tăcut, nu?
În plus, el adoră Bottega.
- Îmi place mult. - Ce tare!
- Un portofel. Fiindcă tu spui că… - Atrage banii.
Roșul atrage banii. De asta.
Să pui bani în el.
Dacă-l umpli acum, vor fi bani.
- Vă mulțumesc. - Mulțumesc.
- Să toastăm! - Pentru tine.
- Toast pentru Giorgi. - Noroc!
- Pentru toți. - Pentru încă 30 de ani.
La schimbarea prefixului.
A fost perfect pentru că mă cunosc foarte bine.
Îmi place că se gândesc la ce mă face fericită cu adevărat
și la ce mă va surprinde.
Noroc pentru bere și picioare după urechi!
Adevărat!
Cât glamour!
Vă arătați mereu recunoștința tratându-mă bine și fiind o familie.
Deci, da. Mersi că ați venit cu mine. Vă iubesc.
Și noi te iubim.
- Aș spune ceva, dar nu pot. - Ramón.
- Spune ceva, Soraya! - Nu pot.
- Cine e mai serios?
Soraya e emoționată.
- E un ursuleț de pluș. - Soraya.
E curajoasă. E o luptătoare.
E o mamă minunată. O prietenă.
- Și… - Da.
- Ce drăguț! - E adevărat.
Dacă aș spune tot ce gândesc despre ea,
cred că nimeni
n-ar crede că e adevărat.
Adică…
ea pune pasiune și iubire în toate.
Ar fi bine dacă toată lumea ar putea fi ca Georgina.
Trebuie doar să o cunoști.
- Știi că e un cinema pe plajă? - Da, mi-au spus.
LA MULȚI ANI, GEORGINA
- Helen, ce tare! Un cinema! - Grozav! Surpriză!
Doamne!
Salut tuturor! Gio!
La mulți ani, iubire!
Bella, trimite-i un pupic mamei! Spune: „La mulți ani!”
Distracție plăcută!
Tata vă iubește mult! Gio, te iubesc!
Trimite-i pupici lui mami! Ciao!
De ziua mea, aștept flori de la partener.
Așa cum îi dau mereu flori de ziua lui.
Dar în seara sau ziua aia, florile nu veniseră de la el.
Am spus: „Mai avem timp azi.” Și au venit.
Călătoria în Maldive a marcat un punct de cotitură.
Mă gândesc la trecut, la prezent, la viitor.
Sunt mândră și recunoscătoare pentru viața mea și pentru ce a devenit.
Pentru frumoasa mea familie și prietenii mei buni.
RIAD, ARABIA SAUDITĂ CASA FAMILIEI
Ideea orelor de engleză
a apărut pentru că am căutat o profesoară mult timp.
Dar aveam probleme și îmi plac conexiunile.
Vrei să tai toate unghiile?
- Vrei să fie scurte sau… - Da.
- Foarte scurte. - Nu prea scurte.
- Nu foarte scurte. - Da. Scurte, dar…
Bine, sigur.
E o zi lungă când îmi fac manichiura și pedichiura.
O folosesc pentru ora de engleză sau ca să organizez o ședință foto.
Stai, o să-mi sun profesorul.
Nu sunt ore oarecare
când am grijă de mâini și picioare.
Rimează.
Nu sunt ore oarecare când am grijă de mâini și picioare.
Bună!
Nu fac… față.
Nu pot trăi.
Nu pot trăi
fără să am unghiile bine făcute.
Azi doar le scot
fiindcă am nevoie de unghii perfecte pe 29 luna asta.
Ce aștepți cu nerăbdare?
Mi-e foarte greu să structurez fraze.
Am un vocabular bogat,
dar când pun cap la cap vorbele, o dau în bară.
Abia aștept…
invitată la prietenii mei…
pentru…
Petrec o zi la Paris.
Să-mi petrec ziua la Paris.
E grozav.
Mi-am dat seama că, pentru a purta o conversație în engleză,
trebuie să gândesc în engleză.
Ca să gândesc în engleză,
trebuie să stau puțin cufundată în ea, adică…
Dar tot mă străduiesc…
În aceste două săptămâni, am pregătit prima mea…
…pe un podium.
Foarte bine.
Abia aștept.
Da, e foarte palpitant.
Cursurile mele sunt foarte distractive.
Uneori doar vorbesc.
Alteori îmi dă exerciții.
Și… da.
Dar deja m-a citit și știe că trebuie să mă motiveze.
Cum ai sărbătorit Ziua Îndrăgostiților?
Micul dejun cu iubitul pentru că trebuie să joace.
Am un cadou special. Foarte frumos.
Și pentru mine, mereu, fiecare zi e Ziua Îndrăgostiților
pentru că trăiesc cu iubire.
- Ce romantică ești! - Da.
E bine.
Văd multe îmbunătățiri la engleza mea.
Dar trebuie să exersez,
fiindcă uneori o oră nu e de ajuns.
Bine. Mulțumesc mult.
- Bine. Mulțumesc. - Ne vedem mâine. Pa!
- Pa! - Pa!
Scuze, nu vorbesc…
Scuze, nu vorbesc engleză prea bine.
Dar vorbesc engleză 50-50.
Înainte de Crăciun,
Guram, designerul Vetements, m-a sunat
și vorbeam despre visul meu de a defila pe podium la Paris,
în timpul Săptămânii Modei.
Since then, I've been so excited. I can't wait for the day.
La unu, doi, trei, patru!
Îndoaie-le în spate! Cinci, șase.
Aici, în loc să arătăm, ridicăm brațele.
Eram în Arabia Saudită.
Am auzit muzică bachata,
și, evident, m-a prins microbul.
I-am scris lui Leo, profesoara mea
și am întrebat: „Ai timp? Poți veni?”
Rotește-te coborând brațele!
Cinci, șase, șapte.
Terminăm cu un cerc.
- Unu, doi, trei. - Așa?
Practic, aveam prezentarea de modă Vetements la Paris
și am spus: „Trebuie să dansez ca să mă relaxez
și să mă conectez cu Gio a mea feminină, cu Gio latină.”
Șapte. Înapoi!
Doi, trei, patru, înapoi!
Șase, șapte, mâini, opt și mișcare de bază.
Parcă m-a resetat,
mi-a redat feminitatea și gesturile care-mi plac și cu care mă identific.
Dansul mă conectează psihologic cu mine însămi.
Mă conectează cu Gio.
E ca cineva care are nevoie de natură
ca să se conecteze cu ce e înăuntrul lor.
Asta pățesc cu dansul.
Mergem la mall.
Facem planuri nebunești.
Poate că râdem mult la muncă.
Dar cel mai mult ne plac planurile cu copiii.
E chestia care te revitalizează.
Am o poză de doi metri aici din campania Guess.
Da?
- Uite cine e acolo! - Cine e?
- Uite! - Uite!
Alana! O să ne dăm în ăla.
În care?
Fac pe mine de frică.
- Haide! - Mamă, pot să mă dau în el?
Mallurile sunt grozave,
poți să mergi cu copiii tăi, ca familie.
Au de toate. Îți poți face planuri romantice, planuri cu prietenii…
Ramóna, haide!
Te rog, nu muri!
- Ce înfricoșător! - Nu muri!
- Uite cum coboară! Câtă tensiune! - Doamne! Pregătiți-vă!
Vai, nu!
- Nu ai de ce să te ții. - Bună!
E înfricoșător.
- Bine… - Uite, mama!
Dacă e vreo problemă, ei zic să facem așa.
- Ce înfricoșător! - Ramóna, ce distractiv, nu?
Ce tare a fost când am zburat!
- N-am făcut ceva mai rău. - Nici eu…
- Una din cele mai rele experiențe? - Cea mai rea.
E de parcă ai pluti sau ai fi la NASA, în…
Ca în spațiu. Pe Lună.
E la fel, căci nu ai control asupra corpului.
Bine că n-au venit copiii.
Gio!
- Ce? - Zi-le să nu-l învârtească!
- OK. - Să n-o facă!
Suntem în siguranță?
Prima dată când m-am dat într-un montagne russe,
a fost așa de rău, că nu m-am mai dat în niciunul.
A fost foarte greu pentru mine. E ca o traumă.
Doamne, încep să regret asta.
Cum am ajuns aici?
Se învârte! Chestia asta!
- E doar la jumătate. - De ce fac asta?
- Devine mai intens sau ce? - De ce?
Pare distractiv, da.
Am văzut cursele și am zis: „Vedem cum e.”
Și apoi am amețit.
Nu recomand asta nimănui, sincer.
Serpiente!
Oprește-l!
De ce?
MADRID SPANIA
Bună ziua!
Bună dimineața!
Ca o hispanică bună, voi apărea pe coperta Vogue Mexic.
- Bună! - Ce faci?
Ca lumea latino să afle mai multe despre mine.
Cum te-am pus să muncești mult recent,
am o surpriză.
Da?
Am făcut multe coperte, dar asta e pentru Mexic…
- Mi-e foame. - Vino!
- E gazpacho? - Nu, lasă chestiile spaniole!
O să ne uităm la altceva.
Acolo.
- Ți-am făcut un colț mexican. - Doamne!
- Ce zici? - Îmi place.
Bine că n-au venit copiii, altfel…
Sunt mai degrabă gustări.
- Nu mult înainte de poze. - Ești nebun.
Ramón zice: „Controlează-te! Fără dulciuri.”
La ședință, el amenajase
cu cele mai bune intenții, un colț plin cu dulciuri.
Deci, ce fac?
Mănânc sau nu, Ramóncín?
Bine, să începem! Trebuie să…
Și adu… Mai comandă-mi șuncă!
Portugalia, bifat. Și azi facem Vogue Mexic & America Latină.
Sunt o persoană ocupată.
Așa că profit de spațiul de lucru,
într-o mică pauză, ca să am o întâlnire.
Cu marca de lenjerie pe care am pomenit-o. Te prezint imediat.
N-am timp. Trebuie să țin întâlniri pe platou.
Când face o ședință foto,
invit clienții acolo unde se ține
ca să se vadă cu ea.
Eva, Marta, ce faceți?
- Ce faci? - Mă bucur să te cunosc.
- Mersi c-ați venit. - Cu plăcere.
Scuze că v-am chemat pe platou.
Nu-i nimic. E o plăcere. Mulțumim că ne-ați primit.
Îi place marca voastră.
Dacă ajungem la o înțelegere…
Credem că se potrivește cu principiile tale
și cu ce vrem să spunem prin campanie.
Și voi aveți principii minunate.
Și, din moment ce avem nevoie de o ambasadoare care să fie…
Pachetul complet, ca mine.
Așa e.
- Da. - Exact.
- Nu? - Da.
E adevărat, ești foarte naturală. Ai principii familiale minunate.
Și sunt vanitoasă.
Sunt sexy. Mă antrenez.
Ador fitnessul și apreciez…
Doar că azi mi-au umplut cabina cu dulciuri.
Dar de obicei nu mănânc dulciuri.
Ei bine…
Lucrăm și cu mărci mari,
dar multe sunt mărci de familie căci ne place să vorbim direct cu ei.
Ai văzut-o pregătindu-se dimineață?
Da, se pregătește dimineața. Îi ia mult timp.
Fiica șefului prietenei mele
e o mare admiratoare a Eu sunt Georgina și mă laudă.
- Bună! - Îi e rușine.
- Ce faci? - Bună!
Bună! Mulțumesc că ai venit.
Am auzit că ai văzut Eu sunt Georgina
și că-mi admiri familia.
- Ți-am făcut un cadou. - Ce frumos! Mulțumesc.
Ai văzut tot serialul?
Da? Ți-a plăcut?
E foarte entuziasmată. N-ai dormit azi.
- Au scos-o de la școală ca să vină. - E ziua ta norocoasă.
- Ce noroc! - Asta e mai important.
E mai important să te distrezi, să fii fericită
și să înveți bine.
Tatăl tău mi-a spus că ești o elevă bună și că te porți foarte frumos.
Să pot s-o salut și să-i dau un sărut în persoană cred că a fost…
A zis că e una din cele mai frumoase zile.
Ne uităm la ei cum fac poze? Vrei să vezi?
Dacă vrei să-ți iei dulciuri…
Mi-a plăcut mult să iau parte la un moment atât de special.
Are părul lung.
Vreau să-l am ca al ei, dar nu chiar până în pământ.
Vrei să fie așa? Bine.
EMBLEMELE DE AZI GEORGINA RODRIGUEZ
- Ce casă frumoasă, nu? - Da.
- E totul OK? - Minunat.
- Primul tău videoclip. - Da.
- Ce zici de piesă? - Grozavă.
O știi deja?
- Da. E plină de energie. - Grozav.
- „Energía Bacana.” - Mersi. Te vei descurca.
- Da. - Mulțumesc mult.
Nu mă gândisem să apar într-un videoclip,
dar prietenul meu și producătorul Eu sunt Georgina a zis:
„Gio, lucrez la noul videoclip Yatra.”
„Vrei să apari în videoclip?”
Am zis: „Dacă se aliniază stelele.”
Bine, liniște, vă rog!
Și acțiune!
Subtitrarea: Constantin Ursachi