MALDIVERNA INDISKA OCEANEN
Jag har drömt om att besöka Maldiverna sen jag var liten.
JAG ÄR GEORGINA
Färgen på havet… Det ser ut som nåt ur en film.
Det avgav ljus och energi. Det var otroligt.
Det kändes som om man flöt och bars bort av vinden.
Jag kände mig som ett dammkorn mitt i havet.
Jag älskade det.
Vi får se om det kommer en haj.
Simma med hajar var det minst roliga med Maldiverna.
Jag är rädd.
Då var jag rädd.
Vem bär mig? Jag är trött. Mina ben är…
Så fort jag kände ett vattenstänk tänkte jag på hajar.
Min sista dag som 29-åring blir jag uppäten av en haj.
Jag är inte bara rädd, jag är fullständigt vettskrämd.
Jag ser bara hajar. Jag ser en sten och tror att det är en haj.
De säger: "Hajarna här är vegetarianer." Vilken sorts haj är vegetarian? Nej.
Jag fixar det inte.
Jag såg nåt stort där.
-Det finns hajar där. -Okej.
Det var en haj. En unge, men ändå.
Om mamman är i närheten och ser folk runt ungen
kan hon säkert attackera.
Fruktansvärt. Jag gillade inte att paddla.
Jag strandade faktiskt.
Jag gillar inte att driva. Jag hoppar inte i vattnet från en båt.
Det är där hajarna finns!
Kom hitåt.
När jag såg Sergio och Serpiente blev jag så orolig för min son.
Kajaken tog in vatten.
Sergio!
Vänta.
Vilken dramatik!
Maldiverna är ett paradis.
Det är en plats där man kan vila…
…och njuta med familjen.
Jag såg Nemo och en jättestor sköldpadda!
Barnen älskade att simma med sköldpaddor.
Jag såg en sköldpadda.
Jag simmade med den.
Var det en dröm?
-Min dröm är att se en haj. -Nej!
De älskade det, men de vill prova på allt.
Ni var jätteduktiga på att simma.
Samma grej, längre bort.
När vi var där gjorde vi en film för Vogue México om vad jag har i min väska.
Jag fattar inte.
En kvinnas väska säger mycket om henne.
Hej, Vogue. Jag heter Georgina Rodríguez. Låt mig visa vad jag har i min väska.
Var inte så stel.
Mindre stel.
-Sitter jag för rakt? -Lite.
Jag tränade med Soraya i går för att få bättre hållning och nu…
Jag ska prata med henne.
-Du pratade så här med kameran. -Ja, lite.
-Är ljudet bra? -Prata, så att Ramón hör.
Hej, herr Uppblåst.
-Hur låter det? -Dumskalle.
Det är perfekt.
-Tyst, inget snack. -Mobiler.
Gios hälsning.
Hej, Vogue. Jag heter Georgina Rodríguez. Låt mig visa vad jag har i min väska.
-Du lär prata mycket. -Vänta.
Om du spiller vatten på min väska… Jag har redan druckit, men tack.
-Tack, Ramón! -Tack för tjänsten!
-Så omtänksam. -Vi kan inte bryta hela tiden.
Inspelningen av väskinslaget var jätterolig och kaotisk.
Tre, två, ett. Tystnad, tack. Vad säger din väska om dig?
Min väska säger att jag alltid är förberedd.
Jag glömde min laddare.
Kan du hämta den? Hämta iPhone-laddaren! Den där!
Den som det står "Gio" på.
Tre, två, ett… Vad i din väska skulle överraska oss?
Flera saker, men framför allt…
Du måste upprepa frågan.
Vad kan… Vad…
Vad i din väska skulle överraska oss?
Flera saker. Usch!
-Tystnad. -Choklad, till exempel.
Ramón. Hallå?
Så irriterande.
Vi hade bråttom, för det började bli sent.
Med alla avbrott var vi rädda att det skulle bli mörkt.
I dag har jag till exempel tagit med gelégodis.
De är oöppnade, för de små mössen hemma har inte öppnat dem.
-Min rimmel… -Säg "mascara". "Rimmel" är ett märke.
Ser du vad jag vet, Ramón?
Alla hjälper till.
Gud! Vad är det med er?
De här två ordspråken är väldigt viktiga för mig.
Det första…
Sätt mobilen på tyst, det där hörs.
-Vems är det? -Vet inte.
Din, va?
Man måste älska honom. Ramón är nåt alldeles extra.
Kom igen, det börjar mörkna.
Jag har många saker, till exempel slime
och ett radband.
Jag har också min första designerplånbok som jag köpte när jag jobbade på Prada.
Den är röd, för en asiatisk kund berättade att rött attraherar rikedom.
-Jag har också… -Vattenskotrarna är irriterande.
…ett band från en jungfru Maria-staty som en vän gett mig.
Ön är väl övergiven? Det är ingen här.
Han bara gör sin egen grej.
Jag nominerar min vän Eva Longoria att visa vad hon har i sin väska.
Perfekt.
-Avsluta. "Tack Vogue." -Tack, Vogue.
Och blinka eller gör en slängkyss.
Du har avbrutit hela tiden. Och sen är det du som kräver perfektion.
-Ät inte mitt godis. -Allvarligt?
Gå och sätt dig vid datorn och jobba. Gå och jobba.
Gissa vems mobil det var som ringde?
Den enda som arbetar.
De tycker inte om mig. Ingen på hela ön tycker om mig.
-Kom igen. -Säg hej till Vogue. Kör.
Och till råga på allt kaos blev Ramón sur, vid sämsta möjliga tidpunkt.
Tack, Vogue, för att jag fick visa upp innehållet i min väska.
Jag hoppas att ni gillade det. Vi ses snart.
Hej då.
-Skitbra. -Bravo!
-Tack, Ramón! -Okej!
Vi älskar varandra, men ibland kan stress leda till att man bråkar lite.
-Ramón. -Han blev verkligen sur.
-Ska jag ringa honom? -Nej. Han la på när jag ringde.
Jag skrattar på mig.
Han kanske funderar på nåt.
Jag ska gå och kolla vad som hände.
Jag jobbade… Vi jobbade och han avbröt. Vi hade bråttom. Solen är på väg ner.
-Han måste tänka efter. -"Jag går. Jag bryr mig inte."
-Det blir lite mycket att umgås med honom. -Ja. Om man vill ha lugn och ro…
Ibland älskar han oss, men…
-En bra pappa. -Man får ta mycket ont med det goda.
-Gå och prata med honom, Gio. -Är det här?
Han är en så dramatisk. En riktig primadonna.
Var är han?
-Ramóns villa. -Här är det.
Den här?
Där är hans keps.
Det där är hans keps.
Vi jobbar, men måste springa runt för att lille prinsen blev sur.
-Jag hör röster! -Det här är en privat strand!
-Vi vet, Ramón. -Var har du varit?
Man vill inte bli ovän med Ramón.
En sån där tröja köpte jag åt Júnior.
Jag sätter en stolthet i…allt. Jag vill att de lyssnar mer på mig.
Ramón, du stegade i väg, jättearg.
"Jag går. Jag skiter i Netflix och Maldiverna."
Ni gör mig jättestressad.
Vi gillar att bråka.
Vi är som ett gammalt par, fast utan att vara ett par.
Ni måste vara snällare mot mig, annars respekterar inte folk mig.
Vi retades med dig.
Men här står vi nu, med vårt bråk.
Vad hände?
Hela tiden, bara: "Jag vet inte."
-Jag gör inte saker halvdant. -Men vi menade…
Solen var på väg ner. Det är svårt att börja om.
Ibland vill jag bara att du ska använda det bästa adjektivet för nånting.
-Det var ändå bättre än det du sa. -Okej…
Din tajming och hur du säger saker kan vara bättre.
Om nån säger som det är, kan jag vara lite känslig.
Jag sa åt dig att sätta dig vid datorn och jobba, för du var störig. Jag känner dig.
När du bli så, säger jag: "Sätt dig vid datorn och jobba och ta en kaffe."
Vi känner varandra väldigt väl, och det är också viktigt.
Jag får meddelanden från Mexiko. "Gör så här."
Säger jag nåt, så finns det en anledning. Det är inte bara taget ur luften.
När man jobbar mycket och inte hinner vila blir man mer lättretlig.
Men så blev det.
-Mångkamp i Torrevieja. -Mångkamp? Jag?
Det här är välplanerat.
Jag fick idén till mångkampen efter ett pass med Soraya i Saudiarabien.
Vi pratade om Maldiverna och träning.
Jag vet inte om jag vågar möta Soraya.
Snacka inte strategi.
Intelligensen i gruppen är inte jämnt fördelad.
-Vi säger sanningen. -Om Maldiverna.
Det alla vill veta. Hemligheten bakom mångkampen.
Tre, två, ett!
-Kör! -Dra! Det var jobbigt bara att komma hit.
Grupperna var lite ojämna.
Vi ville ha Soraya, och jag hade turen…
-Du fick Soraya. -Ja.
-Dra, era jävlar! -Dra!
-Ni drar inte. -Dra!
Ni drar ju inte!
Jag skrattade så mycket att jag knappt kunde hålla i repet.
-Huka er. -Jag dör!
Jag trodde att jag skulle vinna, men i första grenen låg jag i sanden.
Släpp!
Hej då, raringar.
-Hur är det möjligt? -Jag drog inte alls. Ramón!
Det var bara jag som drog.
Det började som ett skämt. "Vi kör mångkamp och har lite kul.
Men det blev rena Hungerspelen. Herregud!
Blod kommer att spillas.
Soraya mot Serpiente.
-Vad ska man göra? -Jag vet inte.
-Knuffa ut den andra ur ringen. -Okej.
Jag satsade allt.
Kom igen, Serpiente!
Ta tag i henne!
Håll i henne!
Jag fick Serpiente, så det var lätt.
Kämpa, Serpiente!
Nästan där! Kämpa!
Kämpa!
-Ut med dig! -Ja!
-Bra kämpat. -Det är inte över än.
Ut ur ringen.
Nu vill jag möta dig. Kom igen.
Jag ville inte delta i mångkampen.
COOLINGARNAS KAMP GEORGINA V RAMÓN
Jag är…
…en seriös affärsman.
Vilken fin måne.
-Lugn! -Ta det lugnt!
Jag sa inte "tre, två ett". Det räknas inte.
Ramón är hungrig! Han satsade verkligen. Du vill verkligen det här.
Tror ni att jag har behov av att rulla runt i sanden?
-Ta honom! -Han är så svag.
-Såja! Bakåt. -Dra honom bakåt!
Kom igen!
Om jag gör Georgina illa, kan hon inte jobba på två månader.
Det kostar.
Bakåt, så är han ute.
Ja!
-Ramón åkte ut först. -Oavgjort.
Ramón åkte ut först.
Jag lät henne vinna.
Ramón.
Det var världens rush att få ut Ramón ur ringen.
Jag lät henne vinna, för hon är chefen.
-Jag krossade dig. -Hon vann.
I alla fall…
Vadå? Vad ska jag göra?
Tar du ett till?
Mångkampen blev något av en uppvisning.
Du tappar det!
Det var mer som Wipeout.
GEORGINAS KOMPIS
Upp med händerna.
Du får inte stanna.
-Vad gör ni? -Ute!
Hur smakar nederlaget?
Jag är lugn.
Vi hade väldigt kul.
Nu!
Jättekul.
Kom igen, Helen!
-Kom igen, Sergio! -Helen!
Till slut blev det rena Squid Games.
Folk höll på att kvävas, nerverna var på helspänn.
Jag blev nästan förgiftad av mjöl. När jag stoppade ner ansiktet i mjölet…
-"Jag letar guld." -Jag dör!
Det var oliver.
-Han äter det som en tårta. -Kör.
Jag kan inte. Jag har celiaki.
Vi var alla vinnare, för vi gjorde vårt bästa.
Vi hade jättekul och alla hade sina skäl att vinna.
Att fira en födelsedag i Maldiverna är nåt jag drömt om sen jag var liten.
I år ville jag göra det, nu när vi bor bara fem timmar bort.
Vad fint de har gjort. Så vackert.
Jag har firat min födelsedag på en massa olika sätt.
Ibland lugnt, ibland ensam, ibland bara med min sambo,
andra gånger med mina barn och min sambo eller bara med vänner.
Kom, Gio, vi har en present till dig.
Har den äran i dag
Har den äran, kära Gio
Har den äran i dag
-Vad fint! -Och nu:
Har den äran…
Tack, gumman.
Jag tackar Gud att jag får fira min födelsedag med dem jag älskar
och att jag får leva ett drömliv.
Se upp, barn.
-Jag vet inte… -Ta i.
"Jag älskar födelsedagstårtor med fyra våningar."
-Ta i. -Lätt.
Kom igen.
Om vi ska äta hela tårtan blir vi proppmätta.
Så där.
-Oj. -Kära nån.
Hon är så överdriven.
-Sockerkaka. Mums. -Med grädde.
Och vi älskar det med henne.
Mina vänner överraskade mig med en present.
-Så där! -Olé!
Här.
-Allvarligt? -Det är ett radband i guld.
Jag har inget i guld.
Jag älskar det.
Jag älskade det. Guld rostar inte. Jag har det alltid med mig.
-Det gjorde vi bra. -Ja.
För en lyckad present måste man känna mig, och det gör ni.
Ni träffar alltid rätt.
Så fin!
-Det är mörkt nu, men detaljerna är fina. -Ja. Och ett jättefint ansikte.
Jag tycker om jungfrustatyer och radband.
De ger mig frid och kontakt med Gud.
Jag kan hålla.
Ramón!
-Oj! -Ramón har varit väldigt tyst.
Och han älskar Bottega.
-Så fin! -Snygg.
-En plånbok, för du sa… -Den attraherar pengar.
-Rött attraherar pengar. -Man lägger pengar i den.
Fyll den nu.
-Tack så mycket. -Tack.
-En skål. -För dig.
-En skål för Giorgi. -Skål för Giorgi.
-För oss. -För 30 år till.
För nya siffror.
Presenterna var perfekta, för de känner mig.
Jag älskar att de funderar över vad som gör mig glad och överraskar mig.
Skål och tack, sa flickan.
Skål!
Så glamoröst!
Ni visar alltid tacksamhet genom att behandla mig väl och vara en familj.
-Tack för att ni följde med. Älskar er. -Vi älskar dig.
-Jag skulle säga nåt om jag kunde. -Ramón.
-Säg nåt, Soraya. -Vem är mest seriös?
Soraya blir alldeles rörd.
-Hon är en mjukis. -Soraya.
Hon är modig, en kämpe, en exemplarisk mamma, en vän.
Och…
Olé!
-Så fint. -Det är sant.
Om jag sa allt jag känner för henne,
skulle nog ingen tro mig.
För…
Hon gör allt med så mycket passion och kärlek.
Tänk om alla kunde vara lite mer som Georgina.
Man måste känna henne.
-Vet du att det finns bio på stranden? -Ja.
STORT GRATTIS, GEORGINA
-Så häftigt! En bio! -Vilken överraskning.
Herregud!
Hej på er! Hej, Gio.
Grattis, älskling.
Säg "grattis" till mamma och ge henne en slängkyss.
Ha så kul!
Pappa älskar er. Gio, jag älskar dig.
Pussar till mamma. Hej då!
När jag fyller år förväntar jag mig blommor,
för jag ger honom blommor när han fyller år.
Men den dagen hade jag inte fått blommor av honom.
Men jag tänkte: "Dagen är inte slut än", och de kom.
Resan till Maldiverna blev en vändpunkt i mitt liv.
Jag tänker på det förflutna, nuet och framtiden.
Jag är så stolt och tacksam över mitt liv och vad jag har uppnått.
För den vackra familj jag har och mina fina vänner.
RIYADH, SAUDIARABIEN FAMILJENS HEM
Idén att läsa engelska dök upp…
Jag har letat lärare, men inte hittat nån. Jag vill känna kemi med folk.
Ska vi klippa alla naglarna?
-Vill du ha dem korta? -Ja.
-Väldigt korta. -Inte jättekorta.
-Men korta.
Okej.
Det blir en lång dag när jag gör manikyr och pedikyr,
så under tiden pluggar jag engelska eller organiserar en plåtning.
Jag ringer min lärare.
Det är aldrig bortslösat bestyr när jag får pedi- och manikyr.
Det rimmade!
Det är aldrig bortslösat bestyr när jag får pedi- och manikyr.
Hello.
I can't do…life.
Jag kan inte leva?
Jag kan inte leva
utan fina naglar.
I dag bara ta bort, för naglarna måste vara perfekt på 29.
Vad ser du fram emot?
Jag har svårt att bilda meningar.
Jag har stort vokabulär, men när jag försöker sätta ihop orden blir det rörigt.
Jag ser fram…
…att bjuda till mina vänner
för…
…tillbringa en dag i Paris.
Tillbringa en dag i Paris.
Jättebra.
För att kunna ha en konversation på engelska
måste jag slå om och tänka på engelska. Och för att tänka på engelska
måste jag tillbringa tid i den världen.
Jag jobbar på det.
Dessa två veckor, jag förbereder första gången…
…att gå på en catwalk.
Jättebra.
Det ska bli kul.
Ja, det är jättespännande.
Lektionerna är jätteroliga.
Ibland pratar vi bara, andra gånger ger hon mig övningar.
Och… Ja.
Men hon har redan fattat hur jag funkar, att hon måste motivera mig.
Gjorde du nåt för att fira alla hjärtans dag?
Jag åt frukost med min pojkvän, för han måste spela.
Jag hade en present. Väldigt fin.
För mig är varje dag alla hjärtans dag, för jag lever med kärlek.
-Du är så romantisk. -Ja.
Bra.
Min engelska har blivit mycket bättre.
Men jag behöver öva. En timme räcker inte.
Tack så mycket.
-Tack. -Vi ses i morgon. Hej då.
Jag pratar inte…
Ledsen, jag pratar inte engelska så bra.
Men jag pratar engelska 50-50.
Före jul fick jag ett samtal från Guram, Vetements designer.
Vi pratade om min dröm att gå på catwalken i Paris under modeveckan.
Jag är jättepepp och ser verkligen fram emot det.
En, två, tre, fyr.
Böj bakåt. Fem, sex.
Och istället för att peka här tar vi bara upp armarna.
När jag var i Saudiarabien hörde jag en bachatalåt och ville så klart lära mig.
Så jag skrev till min lärare och frågade hur hennes schema såg ut. "Kan du komma?"
Sänk armarna när du snurrar. Fem, sex, sju.
-Avsluta med en rotation. En, två, tre. -Så här?
Jag skulle göra Vetementsvisningen i Paris
så jag sa: "Jag behöver dansa för att mjuka upp
och komma i kontakt med min feminina och latinska sida."
Sju och bak.
Två, tre, fyr, bak.
Sex, sju, markera, ått och grundsteg.
Jag blir liksom återställd
och får tillbaka min kvinnlighet och det kroppsspråk jag identifierar mig med.
Genom dansen får jag kontakt med mig själv, med Georgina.
Det är som med folk som behöver naturen för att få kontakt med sitt inre.
Så är dansen för mig.
Vi ska till köpcentret.
Vi gör upp så galna planer och skrattar mycket på jobbet.
Men det roligaste är när vi gör saker med barnen.
Det är sånt som ger energi.
Det finns en två meter hög Guessbild på mig.
Allvarligt?
-Ser ni vem det är? -Vem är det?
-Titta! -Titta!
-Titta, Alana. Vi ska åka i den. -Vilken?
Jag skiter på mig!
-Kom igen. -Får jag åka?
Köpcenter här är gjorda för att ta med barnen.
De har allt. Man kan göra nåt romantiskt eller åka dit med vänner.
Kom igen, Ramona.
Snälla, dö inte.
-Så otäckt. -Dö inte.
-Titta på de som går av. Helt stela. -Herregud.
Nej!
-Det finns inget att hålla i sig i. -Det här är otäckt.
Titta, mamma!
Om det blir problem, ska man göra så här.
-Så otäckt! -Kul, va, Ramona?
Så sjukt när vi flög.
-Det värsta jag har gjort. -Ja.
-En av mina värsta upplevelser. -Den värsta.
Det är lite som att sväva eller vara på NASA, i…
Som att vara i rymden eller på månen, för man har ingen kontroll över kroppen.
Tur att barnen inte var med.
-Gio! -Vad är det?
Be dem att inte snurra.
-Okej. -Snälla!
Är det här säkert?
Första gången jag åkte nåt som liten var det så illa att jag aldrig gjorde om det.
Jag tyckte att det var hemskt. Traumatiskt.
Jag börjar ångra det här.
Hur hamnade vi här?
Den snurrar också. Hallå!
-Vi är bara halvvägs. -Varför gör jag det här?
-Blir det värre? -Varför?
Klart det ser kul ut. Jag ser nåt och säger: "Vi testar."
Och sen bli jag jätteyr. Det är inget jag rekommenderar.
Serpiente!
Få den att stanna!
Varför?
MADRID SPANIEN
God morgon.
Som en duktig latinamerikanska ska jag vara på omslaget till Vogue México.
-Hej. -Hur är det?
Så att latinamerikanerna får veta mer om mig.
Jag har tvingat dig att jobba så mycket, så jag har en överraskning.
Jaså?
Vi har gjort många omslag, men det här…
-Jag är hungrig. Är det där gazpacho? -Kom. Strunta i den spanska maten.
-Vi ska titta på en annan sak. -Okej.
-Där borta. -Oj!
-Jag har gjort en mexikansk hörna. -Vad fint.
-Vad tycker du? -Jag älskar det.
Tur att inte barnen följde med.
Det är mest så att du kan småäta. Men inte för mycket före plåtningen.
Ramón säger att jag inte får äta godis, men så gör han i ordning
en hel hörna med godis.
Hur ska han ha det? Ska jag äta eller inte, Ramoncín?
-Vi måste sätta igång. Vi måste… -Beställ lite mer skinka åt mig.
Portugal, klart. Och i dag gör vi Vogue México y Latinoamérica.
Jag jobbar väldigt mycket.
Jag utnyttjar tiden till max och använder pauser till möten.
…med underklädesmärket jag nämnde. Jag ska presentera dig.
Jag har ont om tid och får hålla möten under plåtningar.
När hon gör en plåtning
ber jag klienter komma dit så att de kan träffa henne.
Eva, Marta.
-Hej. Hur är det? -Trevligt att träffas.
Tack för att ni kom. Förlåt att ni måste komma till en plåtning.
Det är bara trevligt. Tack för att vi fick komma.
Hon tycker mycket om ert märke, så om vi kan komma överens…
Du passar så bra med dina värderingar. Det är vad vi vill få fram med kampanjen.
Ni har väldigt fina värderingar.
-Eftersom vi behöver en ambassadör som är… -Allt i ett, som jag.
-Just det. -Exakt.
-Inte sant? -Ja.
Det är sant, för du är så naturlig. Du har fina familjevärderingar.
Och jag är uppblåst. Sexig. Jag tränar. Jag gillar hälsa och uppskattar…
Förutom i dag, när jag har fått en godishörna.
-I vanliga fall äter jag inte godis. -Visst…
Vi jobbar med stora märken, men även med familjemärken. Vi gillar det informella.
Min kompis chefs dotter älskar Jag är Georgina och tycker mycket om mig.
-Hej. -Hon är generad.
-Hur är det? -Hej.
Tack för att du kom.
Jag hörde att du tittar på Jag är Georgina och att du gillar min familj.
-Jag har gjort en present. -Så fint. Tack.
Har du sett hela serien? Gillar du den?
Hon är så uppspelt. Hon har inte kunnat sova. Hon fick ledigt från skolan.
-Vad bra. Vilken tur du har. -Det här är viktigare.
Det viktigaste är att du har kul, är lycklig och flitig i skolan.
Din pappa har berättat att du är duktig i skolan och uppför dig väl.
Att kunna hälsa på henne och ge henne en puss var…
Det var en av hennes bästa dagar.
Ska vi titta på när de fotograferar?
Om du vill ha godis…
Jag är jätteglad att få vara en del av en så speciell stund.
Hon har så långt hår.
Jag vill ha hår som hon, men inte till golvet.
Vill du ha håret så där? Okej.
DAGENS IKONER
-Vilket fint hus. -Ja.
-Hur är det? Hej. -Bra.
-Din första musikvideo. -Ja.
-Gillar du låten? -Ja.
Kan du den?
Ja. Den har härlig energi.
-"Energía Bacana." -Tack. Det kommer att gå bra. Tack.
Jag trodde aldrig att jag skulle vara med i en musikvideo, men min producent sa:
"Jag jobbar med Yatras nya video. Snälla, kan du inte vara med?"
"Okej, om stjärnorna står rätt."
Tystnad, tack. Och tagning.
Undertexter: Rosanna Lithgow