МАЛЬДІВИ ІНДІЙСЬКИЙ ОКЕАН
З дитинства я мріяла побувати на Мальдівах.
Я — ДЖОРДЖИНА
Море…
Колір такий, наче з якогось фільму.
Воно випромінювало світло, енергію… Це було неймовірно.
Ти ніби пливеш. Тебе несе вітер.
Я почувалася порошинкою в Індійському океані.
Досвід мені сподобався.
Побачимо, чи припливе акула.
Плавання з акулами сподобалося мені найменше на Мальдівах.
Мені страшно!
Це мене дуже налякало.
-Хто мене понесе? -Не я.
Я втомилася. Ноги наче…
Щоразу, коли мене торкалася вода, я думала лише про акул.
Останнього дня, коли мені 29, мене з'їдає акула.
Мене це не просто лякає. Ця думка мене жахає.
Усе, що я бачу, це акули, клянуся. Бачу камінь і думаю, це акула.
Сказали: «Акули тут вегетаріанці».
Яка акула вегетаріанка?
Ні.
Я цього не виношу.
Дивіться, я там щось бачила. Щось велике.
-Там акули. -Гаразд.
Це була акула. Дитинча, та все одно акула.
А якщо мама поруч і бачить людей біля дитини,
хтозна, чи не нападе вона на тебе?
Жах. Мені дійсно не сподобався каякінг.
Насправді я застрягла.
Дрейфувати теж не люблю.
Я не стрибаю в море з човнів.
Там зависають акули!
Сюди!
Коли я побачила Серхіо й Серпієнте, я розхвилювалася за сина між ними,
поки в каяк набиралася вода.
Серхіо!
Чекай.
О! Драма.
CR7
Я б описала Мальдіви як рай.
Місце, щоб відпочити…
і розважитися з родиною.
Мамо, я бачила Немо
й величезну черепаху!
Дітям дуже сподобалося плавати з черепахами.
Там була черепаха!
Я плавав із нею.
Це твоя мрія, зайчику?
-Я мрію побачити акулу. -Ви вже бачили.
-Гей! Не таку! -Я теж.
Дітям сподобалося.
Але вони готові на все.
Ви чудово поплавали.
Гаразд. Те саме далі.
На Мальдівах мені довелося знімати відео для Vogue Mexico
про те, що в моїй сумці.
Не розумію.
Жіноча сумочка багато говорить про жінку.
Привіт, Vogue.
Я Джорджина Родріґес.
І я покажу вам, що в моїй сумці.
Ай, Джіо, не будь такою скутою.
Не так скуто.
-Не сидіти прямо? -Не аж так.
Я вчора тренувалася з Сораєю, щоб виправити поставу,
а тепер ти… Я поговорю з нею про те, що ти робиш.
Ти говорила на камеру ось так.
Трохи.
-Звук хороший? -Говори, Джіо, щоб Рамон тебе почув.
Гей, баняку.
-Як звук? -Як у баняку.
Чудово. Ідеально.
-Тихо. Без розмов. -Мобільні телефони!
Вітання Джіо.
Привіт, Vogue. Я Джорджина Родріґес, і я покажу вам, що в моїй сумці.
-Тобі треба багато говорити. -Чекай.
Якщо проллєш воду на мою сумку… Я пила з пляшки, але дякую.
-Дякую, Рамоне! -Дякую за турботу!
Він такий уважний.
Гайда. Без зупинок.
Знімати відео про сумку було весело й хаотично.
Три, два, один. Тихо, будь ласка. Що про тебе говорить твоя сумка?
Моя сумка говорить, що я жінка, яка планує наперед.
Моя зарядка. Я її не взяла. Завжди в мене є.
-Можеш дістати? -Не батарея, а…
Неси зарядку для iPhone! Он ту!
На якій написано «Джіо».
Три, два, один… Що б нас здивувало знайти у твоїй сумці?
Вас можуть здивувати кілька речей, але найбільше…
Маєш повторити питання.
Що може… Що…
Що б нас здивувало знайти у твоїй сумці?
Багато що може здивувати… вас!
-Тихо. Вперед. -Шоколадні батончики.
Гаразд… Рамоне, чуваче.
Докучливий.
Ми поспішали, бо вже було пізно.
І через перерви ми хвилювалися, що буде темно.
Наприклад, сьогодні…
в мене мармеладки.
Вони не відкриті, бо маленькі мишки в мене вдома
їх не відкрили,
тож вони цілі.
Мій Rimmel…
Знову. Не кажи Rimmel. Це інша марка.
Бачиш, який я досвідчений, Рамоне?
Слухай, ми всі тут вкладаємося.
Матінко рідна, що з вами всіма?
Ці два вислови дуже важливі для мене…
Перший…
Вимкніть цей телефон. Його чутно.
-Чий він? -Не мій.
-Не знаю. -Він твій, так?
У глибині душі не можна його не любити. Але Рамон — це щось.
Ну ж бо, гайда. Гаразд, світло. Уперед.
У мене тут багато речей. Наприклад, є слайм.
Є чотки.
Також мій перший дизайнерський гаманець,
який я купила, коли працював в Prada.
Червоний, бо один клієнт з Азії сказав, що червоний колір притягує багатство.
-У мене також є… -Гідроцикли так дратують.
…стрічка Діви Марії, яку подарував мені друг.
Це безлюдний острів, га? Тут нікого нема.
У нього просто свої справи.
Я викликаю мою подругу Єву Лонгорію показати мені, що в неї в сумці.
Ідеально.
-Закінчи: «Дякую, Vogue». -Дякую, Vogue.
Підморгни або зроби цмок, і готово.
Ти весь час заважаєш.
А потім єдиний вимагаєш досконалості.
Не їж мої цукерки.
Гаразд. Серйозно.
Рамоне, чому б тобі не попрацювати віддалено?
Іди попрацюй віддалено.
І ти ніколи не вгадаєш, чий телефон задзвонив.
Єдиної людини, яка працює.
Вони мене не хочуть. Ніхто мене не любить на цьому острові.
-Гайда, будь ласка. -Привітатися з Vogue.
Уперед.
І на додачу до всього цього хаосу засмучується Рамон.
У найгірший час.
Дуже дякую, Vogue, за можливість показати вам
усе, що є в мене в сумці.
Сподіваюся, вам сподобалося.
До скорої зустрічі. До наступного разу.
-Чудово. -Браво!
-Дякую, Рамоне! -Гаразд!
Ми любимо одне одного,
але іноді через стрес можемо погиркатися.
-Рамоне. -Він справді розлютився.
-Хочеш я подзвоню Рамону? -Ні, я дзвонила. Він скинув.
Я помираю.
Не знаю. Може, його щось непокоїть.
Піду подивлюся, що сталося.
Типу, я працюю… Ні. Ми працювали.
Він перебивав. Ми поспішали. Сонце сідало.
-Йому треба подумати. -Він каже: «Я йду. Мені байдуже».
Бути з ним поруч, чесно кажучи, непросто…
Так. Якщо хочеш спокою, не…
Іноді він нас любить, але…
-Він хороший тато. -Багато поганого разом із хорошим.
Піди поговори з ним, Джіо… Ти…
-Це тут? -Так.
Хай там що, він така королева.
Де він?
-Вілла Рамона. -Так, це тут.
Тут?
Ось його капелюх.
-Це вона. Ось його капелюх. -Гаразд.
-Він не відповідає. -Ми працюємо.
І ми бігаємо довкола, бо маленький принц розізлився.
-Чекайте. Я чую голоси! -Ви знаєте, що це приватний пляж?
-Ми це знали, Рамоне. -Де ти був?
Краще не зачіпатися з Рамоном.
Королево! О, ця футболка. Я купила її Джуніору.
Я насправді дуже пишаюся всім.
Я хочу, щоб вони мене більше слухали.
Рамоне, ідеш від мене розлючений пекельно.
«Я йду. До біса Netflix і Мальдіви».
Ви мене нервуєте.
Також ми любимо сваритися.
Ми як пара, але несправжня.
Ви маєте бути добрішими до мене, інакше люди мене не поважатимуть.
Чуваче, ми тебе дражнили.
Та хай там як, це ми з нашими сварками.
Але що сталося?
Просто весь час: «Я не знаю», типу…
-Слухай, я нічого не роблю наполовину. -Так, але ми казали…
Сонце сідає. Важко починати спочатку. Сонце вже зайшло.
Іноді я хочу, щоб ти вжила найкращий прикметник
або якесь слово.
Але я вже роблю це краще, ніж ти мені казав.
-Ну… -Твій вибір часу…
і те, як ти все робиш, не завжди найкращі.
Для того, хто говорить усе, як є,
я трохи чутливий.
Я сказала: «Попрацюй віддалено», бо ти був напруженим.
Я знаю тебе, Рамоне. Багато років.
Коли ти будеш такий, я скажу: «Іди попрацюй віддалено чи випий кави».
Ми так добре знаємо одне одного. І це також важливо, так?
Я отримую повідомлення з Мексики. «Зроби так. Зроби сяк».
Коли я щось кажу, на це є причина.
Це не тому, що я вигадую речі на ходу.
Іноді, коли багато працюєш і мало відпочиваєш,
можеш бути більш дратівливою.
Але, хай там що, це сталося.
Спортивні змагання в Торрев'єсі.
Я, спортивні змагання?
Овва, як ретельно, так?
Ідея змагань з'явилася після сесії з Сораєю в Саудівській Аравії.
Ми обговорювали Мальдіви й тренування.
-Боюся зіткнутися з Сораєю. -Серйозно?
Ніяких стратегій!
Люба, інтелект у цій групі розподілений нерівномірно.
-Ми розкажемо вам правду… -Про Мальдіви!
Те, що ви всі хочете знати. Таємниці змагань.
Три, два, один!
-Марш! -Марш!
Тягни! Дістатися сюди важко.
По-перше, групи вже були трохи неробочими.
Так, ми хотіли Сораю. І мені єдиному пощастило…
-У тебе була Сорая. -Так.
Тягніть, покидьки!
Тягни!
-Ви не тягнете! -Тягніть!
Ви не тягнете!
Я так сміялася, що навіть не…
Не могла втримати мотузку.
-Низько! -Мені кінець!
Я думала, що виграю, але перше змагання, бум!
На піску.
Гайда!
Бувайте, дорогенькі.
-Як таке може бути? -Я взагалі не тягнула. Рамоне, чуваче!
Це все я тягнув. Ну ж бо.
Все почалося як жарт, типу, «Влаштуймо змагання».
«Трохи веселих ігор».
Ми не очікували потрапити в «Голодні ігри». Боже.
Проллється кров, люба.
Сорая проти Серпієнте.
-Що мені робити? -Підбадьорюйте їх.
-Виштовхни її з кола. -Точно.
Я сказала: «Мушу викластися».
-Обережно! -Ну ж бо, Серпієнте! Гайда!
Хапай її!
Тримайся за неї!
Плюс із Серпієнте було легко.
Тримайся, Серпієнте!
Гайда! Майже! Тримайся!
Тримайся!
-Геть звідси, друже! -Ура!
-Гарна гра! -Ну, це ще не кінець.
Ну ж бо, геть з ями.
Тепер я хочу поборотися з тобою. Ходімо.
Я не хотів брати участь у змаганнях абощо.
БИТВА НАЙКРУТІШИХ ДЖОРДЖИНА ПРОТИ РАМОНА
Я…
Серйозний бізнесмен.
Місяць такий гарний, га?
-Гей, легше! -Не перестарайся!
Я не сказав: «Три, два, один». Це не рахується.
Рамон такий голодний! Він нас з'їсть!
Ти був такий нетерплячий.
Думаєте, мені хочеться валятися в піску?
-Хапай його! -Він безсилий!
-Це все! Назад! -Гайда! Задом наперед, Джіо!
Ну ж бо!
Якщо я її скривджу,
Джорджина в мене два місяці буде поза грою.
Це коштує багато грошей.
Задом наперед, він вийшов.
Гей!
-Рамон вийшов першим. -Нічия.
Рамон був першим.
Я дозволив їй перемогти.
Рамоне.
Це був такий прилив, виштовхати Рамона з кола.
Я дозволив їй перемогти, бо вона бос.
-Я тебе поклала. -Вона виграла.
Нехай…
Що? Що мені робити?
А ти береш інше?
Змагання були трохи шоу, якщо чесно.
Ой, Сорає! Воно впаде!
Більше схоже на «Замок Такесі».
МАМЕН МОРАЛЕС
Руки вгору! Вгору!
Що ти робиш? Не стій.
-Що ви робите? -Геть!
Яка на смак поразка?
Я не напружуюся.
Головне, що нам було весело.
Зараз!
Топ.
Гелен, швидше!
-Ну ж бо, Серхіо! -Гелен!
Це перетворилося на «Гру в кальмара».
Люди задихалися. Ситуація була напруженою.
Мало не отруївся борошном.
Засовую обличчя в борошно й такий: «Овва!
-Наче золото там шукав». -Помираю.
Це були оливки.
-Він їсть його, як торт. -Ти йди.
Я не можу. У мене целіакія.
Гадаю, ми всі вийшли переможцями,
бо зробили все, що могли.
Нам усім було весело.
І в усіх нас була причина перемогти.
Поїхати на Мальдіви на моє 30-річчя
я мріяла з дитинства, і я сказала, це буде цьогоріч, попри все.
Тепер я живу в Аравії, це лише п'ять годин.
Дивіться, що вони організували. Як гарно.
З дитинства я святкую день народження по-різному.
Іноді розслаблено, іноді сама. Тільки з партнером.
Іноді з дітьми й партнером.
Іноді просто з друзями.
Ходи сюди, Джіо, у нас для тебе подарунок!
З днем народження!
З днем народження, люба Джіо!
З днем народження тебе!
-Я в захваті! -Зараз…
З днем народження…
Дякую, люба.
Я вдячна Богу й життю за день народження в оточенні близьких
і за життя моєї мрії.
Обережно, діти!
-Не знаю. -Ріж.
Вона… «Люблю дні народження з чотириярусним тортом».
-Сильніше. -Так легко.
Ну ж бо.
Якщо треба з'їсти цілий торт, ми напакуємося.
Ось так.
-Стоп. -О боже…
Вона — це щось.
-О, бісквіт. Ням. -З кремом.
За це ми її й любимо.
Друзі здивували мене чудовим подарунком.
-Так! -У-у-у!
Добре!
-Серйозно? -Так, це золоті чотки.
Овва. Золотих у мене нема.
Вони мені подобаються.
Подобаються, бо золото не ржавіє.
Вони завжди зі мною.
-Нам вдалося. -Так.
Для цього треба мене знати, а ви мене знаєте надто добре.
І вам завжди вдається.
Ой, яка гарна!
Зараз темно, але там неймовірні деталі.
Так. І обличчя прекрасне. Навіть ніс.
Я дуже люблю статуетки Божої матері, чотки.
Вони приносять мені мир і єднають з Богом.
Я потримаю для тебе.
Трясця, Рамоне!
-Овва. -Рамон страшно тихий, ні?
До того ж він любить Bottega.
-О, мені подобається. -Як круто.
-Гаманець. Бо ти кажеш, що вони… -Приносять гроші.
Червоний приваблює гроші. Ось чому.
Щоб класти гроші.
Якщо наб'єш зараз, будуть гроші.
-Дякую, друзі. -Дякую.
-Гаразд, тост. -За тебе.
-Тост за Джорджі. -П'ємо за Джорджі.
-За всіх нас. -Ще за 30 років.
За зміну цифр.
Все було влучно, бо вони так добре мене знають.
І мені подобається, що вони думають про те, що робить мене щасливою
й може здивувати.
Будьмо! Гей! Будьмо! Гей!
Правильно!
Так гламурно!
Ви завжди показуєте свою вдячність, ставлячись до мене добре і як сім'я.
Тож, так. Дякую, що приєдналися. Я вас люблю.
І ми тебе.
-Я б щось сказав, але не можу. -Рамоне.
-Скажи щось, Сорає. -Не можу.
-Хто серйозніший?
Сорая розхлюпалася.
-Вона плюшевий ведмедик. -Сорає.
Вона смілива. Вона боєць.
Вона чудова мати. Подруга.
-І… -Так.
Ура!
-Так мило. -Це правда.
Якби я сказала все, що про неї думаю,
сумніваюся, що хтось
повірив би, що це правда.
Тобто…
вона заражає пристрастю й любов'ю до речей.
Якби ж усі були трохи схожі на Джорджину.
Просто треба її знати.
-Ти знаєш, є пляжний кінотеатр? -Так, мені казали.
ЩАСЛИВОГО ДНЯ НАРОДЖЕННЯ, ДЖОРДЖИНО
-Гелен, так круто. Кінотеатр! -Як чудово! Сюрприз!
Боже мій!
Привіт усім! Джіо!
З днем народження, кохана!
Белло, пошли мамі поцілунок! З днем народження! Цмок!
Гарного свята!
Тато вас дуже любить! Джіо, люблю тебе!
Пошли мамі цілунок! Чао!
У цей день я завжди чекаю на квіти від партнера.
Як і я дарую йому квіти на день народження.
Але тієї ночі чи дня квіти від нього не прийшли.
Я сказала: «Ще є час сьогодні». І вони прийшли.
Мальдіви стали переломним моментом у моєму житті.
Я думаю про минуле, теперішнє, майбутнє.
І я така пишаюся й вдячна за моє життя й те, як я себе реалізувала.
За прекрасну родину, яка в мене є, та моїх хороших друзів.
ДЖІО
ЕР-РІЯД, САУДІВСЬКА АРАВІЯ РОДИННИЙ ДІМ
Ідея уроків англійської
сплила, бо я вже давно шукала вчительку.
Але в мене були проблеми. І я про контакт.
Хочеш обрізати всі нігті?
-Зробити їх короткими чи… -Так.
-Дуже коротко. -Ну, не дуже.
-Не дуже коротко. -Так. Коротко, але…
Ага, звісно.
День довгий, коли я роблю манікюр і педикюр.
Тож я використовую його для англійської чи щоб організувати зйомку.
Чекайте, я подзвоню вчительці.
Я ніколи не марную час
лише на руки й ноги враз.
Римується!
Я ніколи не марную час лише на руки й ноги враз.
Вітаю.
Я не можу робити… життя.
Я не можу жити.
А. Я не можу жити
без гарного манікюру.
Сьогодні я знімаю,
бо мої нігті мають бути ідеально наступного 29-го.
Гаразд, то на що ти чекаєш?
Гм…
Мені дуже важко структурувати фрази.
Я знаю багато слів,
але коли намагаюся скласти їх докупи, все плутаю.
Я з нетерпінням чекаю…
запрошена до друзів…
на…
Проведення дня в Парижі.
Щоб провести день у Парижі.
Це чудово.
Я зрозуміла, щоб вести розмову англійською,
треба натиснути перемикач і думати англійською.
А щоб думати англійською,
треба зануритися в неї на деякий час, як-от…
Але я не здаюся…
Ці два тижні я готуюся вперше…
…на подіум.
Що ж, дуже добре.
Я в захваті.
Так, це так захоплює.
Заняття дуже цікаві.
Іноді це просто розмова.
Іншим разом вона дає мені вправи.
І… так.
Але вона мене вже вирахувала й знає, що має мене мотивувати.
Якось святкуватимеш День святого Валентина?
Сніданок з моїм хлопцем, бо він має грати.
У мене є особливий подарунок. Дуже гарний.
І в мене щодня День святого Валентина,
бо я живу в любові.
-Ти така романтична. -Так.
Це добре.
Моя англійська сильно покращилася.
Але треба практикувати,
бо інколи години недостатньо.
Добре. Дуже дякую.
-Гаразд. Дякую. -Побачимося завтра. Бувай.
-Бувай. -Бувай.
Вибачте, я погано…
Вибачте, я погано говорити англійською.
Але я говорю англійською 50 на 50.
Перед Різдвом
Ґурам, дизайнер Vetements, подзвонив мені,
і ми поговорили про мою мрію пройтися подіумом у Парижі
на тижні моди.
Відтоді я так тішуся. Не можу дочекатися цього дня.
На один, два, три, чотири.
Загни їх назад. П'ять, шість.
Тут замість того, щоб вказувати, просто піднімемо руки.
Я була в Аравії.
Почула бачату
й, очевидно, підхопила заразу.
Я написала Лео, моїй учительці,
і сказала: «Який у тебе розклад? Можеш приїхати?»
Обертання, опускаючи руки.
П'ять, шість, сім.
На кінець покрутимо.
-Один, два, три. -Ось так?
Фактично в мене був показ Vetements у Парижі,
і я сказала: «Треба потанцювати, щоб розслабитися
й для контакту з жіночною Джіо, латиноамериканською Джіо».
Сім. Назад.
Два, три, чотири, назад.
Шість, сім, руки, вісім, і базові.
Це мене перезавантажило
й повернуло мені жіночність і мову тіла, які я люблю й з якими себе ідентифікую.
Танець інтегрує мене психологічно.
Зв'язує з Джорджиною.
Декому потрібна природа,
щоб відновити зв'язок з тим, що в них усередині.
Так у мене з танцями.
Підемо в торговельний центр.
Ми будуємо божевільні плани.
Також на роботі ми багато сміємося.
Але найбільше нам подобаються плани з дітьми.
Це те, що оживляє.
Тут є двометрове фото Guess зі мною.
Невже?
-Дивіться, хто там. -Хто це?
Дивіться.
-Дивися, Алано. Покатаємося в цьому. -В чому?
Я зараз накладу в штани.
-Гайда. -Мамо, можна покататися?
Торгові центри тут чудово підходять
для походів із дітьми, всією родиною.
У них є все. Можна складати романтичні плани, плани з друзями…
Рамоно, ану!
Будь ласка, не помри.
-Як страшно. -Не помри.
-Дивися, які виходять. Такі напружені. -Боже мій. Готуйся!
О, ні!
-Нема за що триматися. -Гм, привіт?
Це страшно.
-Гаразд… -Дивіться, мама!
Якщо виникне проблема, кажуть зробити це.
-Ой, як страшно! -Рамоно, як весело, правда?
Ми так божевільно політали.
-Найгірше, що я робив. -Найгірше.
-Один із найгірших досвідів, га? -Ні, найгірший.
Я б сказав, це трохи схоже на плавання чи як у НАСА, як у…
Наче в космосі. На Місяці.
Схоже, бо в тебе ніякого контролю над тілом.
Добре, що діти не пішли.
Джіо!
-Що? -Скажи їм не крутити!
-Гаразд. -Скажи, не треба!
Ми в безпеці?
Коли я вперше покатався в дитинстві,
мені було так погано, що я більше ніколи не пробував.
Мені було так важко. Для мене це наче травма.
-Боже, я починаю про це шкодувати. -Ой-ой-ой.
Як ми сюди потрапили?
Ой, вона крутиться й все таке! Ця штука!
-Ще лише пів шляху. -Чому я це роблю?
-Стає сильніше чи що? -Чому?
На вигляд весело.
Я бачу атракціони й кажу: «Погляньмо». А потім у мене паморочиться в голові.
Нікому не раджу, якщо чесно.
Серпієнте!
Зупиніть це!
Зупиніть!
Навіщо?
МАДРИД ІСПАНІЯ
Добридень.
Доброго ранку.
Як хороша латина я буду на обкладинці мексиканського Vogue.
-Вітаю. -Як справи?
І Латинська Америка дізнається про мене більше.
Оскільки я змушував тебе багато працювати, в мене для тебе сюрприз.
Невже?
Ми робили багато обкладинок, але ця для Мексики…
-Я голодна. -Ходи сюди.
-Це гаспачо? -Ні, облиш це іспанське.
-Ми пошукаємо щось інше. -А.
-Он там. -Овва!
-Я зробив тобі мексиканський куточок. -Боже мій.
-Що думаєш? -Я в захваті.
Добре, що діти не прийшли, інакше…
Це здебільшого, щоб перекусити.
-Не наїдайся перед фото. -Ти божевільний.
Рамон каже: «Жодних солодощів»
А потім зйомка, і він влаштував,
з найкращими намірами, повний солодощів куточок.
То що мені робити?
Їсти чи не їсти, Рамонсіне?
Гаразд, розпочнімо. Ми маємо…
І принеси… Замов мені ще шинки.
Португалія є. А сьогодні ми робимо Vogue для Мексики й Латинської Америки.
Я дуже зайнята людина.
Тому я використовую робочий простір
під час невеличкої перерви для зустрічі.
З брендом спідньої білизни, про який я згадував. Я зараз познайомлю.
У мене нема часу. Мушу проводити зустрічі на зйомках.
Коли вона знімається,
я кажу клієнтам приходити туди, де ми,
щоб зустрітися з нею.
Ево, Марто, як ви?
-Привіт, як справи? -Приємно познайомитися.
-Дякую, що прийшли. -Рада.
Вибачте, що змусив прийти на майданчик.
Та ти що. Це в радість. Дякую, що прийняли нас, справді.
Їй подобається ваш бренд.
І якщо ми домовимося…
Ми думаємо, що це узгоджується з твоїми цінностями
й тим, що ми хочемо сказати цією кампанією.
І у вас також чудові цінності.
І, зрештою, оскільки нам потрібен посол, який…
-З усіма моїми характеристиками. -Саме так.
-Так. -Точно.
-Ні? -Так.
Це правда, бо ти така природна. У тебе чудові сімейні цінності.
І я марнославна. Я сексуальна. Тренуюся.
Я люблю фітнес і ціную…
Хіба сьогодні мені забили роздягальню солодощами.
Але зазвичай я не їм солодкого.
Що ж.
Ми працюємо й з великими брендами, але багато родинних,
бо нам подобається неформальність.
Ти бачила, як вона прибиралася зранку?
Так, вона прибирається зранку. Купу часу.
Виявляється, донька боса мого друга —
велика фанатка «Я — Джорджини» й дуже мене розхвалює.
-Привіт. -Вона засоромилася.
-Як справи? -Привіт.
Привіт. Дякую, що прийшла.
Мені сказали, ти дивилася «Я — Джорджина»
й справді захоплюєшся моєю родиною.
-Я зробила тобі подарунок. -О, як мило. Дякую.
Подивилася все шоу?
Так? Сподобалося?
Вона така схвильована. Ти сьогодні не спала.
-Її забрали зі школи. -Сьогодні твій щасливий день.
-Так пощастило. -Це важливіше.
Найголовніше, щоб ти потішилася й була щасливою,
і странно працювала в школі.
Твій тато сказав мені, що ти чудово вчишся й дуже добре поводишся.
Мати можливість привітатися й поцілувати її особисто, гадаю, це було…
Вона сказала, це один із найкращих днів.
Подивимося, як фотографують? Хочеш?
Якщо хочеш цукерок…
Мені дуже сподобалося бути частиною такого особливого моменту.
У неї довге волосся.
Я хочу, як у неї, але не до землі.
Хочеш так? Ну, гаразд.
СЬОГОДНІШНІ ІКОНИ ДЖОРДЖИНА РОДРІҐЕС
-Який гарний будинок, так? -Так.
-Ну як? Усе добре? Привіт. -Чудово.
-Твоє перше музичне відео. -Так.
-Як тобі пісня? -Чудово.
Ти вже її знаєш?
-Так. У неї чудова енергетика. -Класно.
-Energía Bacana. -Дякую. У тебе все вийде.
-Так. -Дуже дякую.
Ніколи не думала, що знімуся в кліпі,
та мій друг і продюсер «Я — Джорджина» сказав:
«Джіо, я працюю над новим відео Yatra.
Будеш у ньому?»
Я сказала: «Зірки зійдуться — буду».
Тихо, будь ласка.
І мотор!
Переклад субтитрів: Людмила Речич