‫- פריז‬ ‫צרפת -‬
‫בשמלה הזאת הרגשתי גאה בגבר שאני איתו,‬
‫יפה, סקסית, מועצמת.‬
‫והחתימות שונות.‬
‫זאת החתימה על השבע, אבל אם מסתכלים מאחור,‬
‫יש את החתימה הקצרה יותר.‬
‫כן, זאת הארוכה.‬
‫המלאה עם השבע. זאת המהירה.‬
‫כן.‬
‫כשגרנו במנצ'סטר, נסעתי לפגוש אותו בשווייץ,‬
‫והבאתי לו חולצה חתומה של כריסטיאנו.‬
‫אז הוא קיבל השראה,‬ ‫ויצר הוט קוטור עם חולצה של כריסטיאנו.‬
‫זאת טי-שירט, והיא עדיין מאוד קז'ואלית,‬
‫אבל אני חושב שכשתענדי את הטבעת,‬
‫זה יהפוך להיות יותר לבוש ערב חגיגי.‬
‫ואת יודעת…‬
‫אם אתן לך עגילים או משהו, זה יהיה מזויף,‬
‫אבל עם הטבעת שגם יש לה קשר,‬ ‫אני חושב שזה ממש יפה.‬
‫החלק הזה יפה.‬
‫כן.‬
‫זאת טבעת הבטחה בין כריסטיאנו לביני.‬
‫גוראם אמר לי לענוד אותה על המסלול.‬
‫הכול קשור.‬
‫בתצוגה לא אשתמש בג'קט הספורט האדום.‬
‫אני חושב שיהיה יפה ללבוש אותו,‬ ‫כי הוא נראה כמו חלק מהלוק הזה.‬
‫ברגע שכל הדוגמניות יצאו, נוריד אותו ממך.‬
‫אוקיי.‬ ‫-מושלם.‬
‫וקוקו, או ככה, בבאן?‬ ‫-לדעתי באן.‬
‫כן?‬ ‫-כן, כי תראי.‬
‫כן, נכון.‬ ‫-זה ממש יפה מאחור.‬
‫לא כדאי להוציא את החלק האחורי.‬
‫נכון.‬ ‫-ותראי גם את הצורה פה ופה.‬
‫זה יורד עמוק, ויוצא.‬
‫מטורף כמה שזה מחמיא.‬
‫זה מדהים.‬ ‫-אני אוהב את זה.‬
‫את מלאת ביטחון. מעולה.‬
‫אני לא בטוחה לגבי המעגל.‬
‫זאת פעם ראשונה אי פעם שהיא צועדת, מאפס.‬
‫אל תחייכי.‬
‫אתה שמח?‬ ‫-אני חושב שזה מושלם.‬
‫אני שמח שאנחנו עושים את זה.‬
‫זאת הפעם הראשונה שאני רואה את זה עליה,‬
‫וזה מושלם.‬
‫גוראם הוא גאון.‬
‫הוא משקיע בזה המון עבודה. הוא חלוץ אופנה.‬
‫- אני ג'ורג'ינה -‬
‫אני יכול להגיד לך שזה יהיה רגע גדול.‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫נצטרך לבוא לחזרה,‬
‫כי אני חושב שמכיוון שזאת פעם ראשונה שלך…‬
‫כן, נצטרך קצת זמן.‬ ‫-אוכל לעשות את זה איתך בעצמי,‬
‫אבל את צריכה להרגיש את האנרגייה‬
‫של דוגמניות אחריות שצועדות כדי להבין.‬
‫אבל את יודעת שבינואר עשינו לבוש ילדים?‬ ‫בפעם הראשונה.‬
‫כן, ראינו משהו בסטודיו.‬ ‫-ראינו את זה בשווייץ.‬
‫גיל הדגימה שלנו לבגדים הוא שמונה.‬
‫מושלם, זאת המידה שלהם.‬
‫אני חושב שזאת מידה מושלמת,‬ ‫ולג'וניור יש את הבגדים הגדולים.‬
‫כן, בהחלט.‬ ‫-הוא במידה מדיום.‬
‫זה יהיה מדהים.‬
‫זה יהיה רגע מטורף.‬ ‫-כן, אני יודעת.‬
‫מכיוון שאני מאוד תובענית מעצמי,‬
‫ביקשתי מרמון שימצא לי‬ ‫מאמנת מסלול כדי שאוכל להתאמן‬
‫ולהתאים את עצמי לדרישות של גוראם.‬
‫היי.‬ ‫-היי, מה שלומך?‬
‫אני שרה.‬ ‫-טוב. מה שלומך?‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-גם לי. תודה.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-מצוין.‬
‫זאת חוויה שלמה, נכון?‬
‫זאת פעם ראשונה שלך על מסלול, נכון?‬ ‫-כן, נכון.‬
‫במשך כמה ימים‬
‫לא הפסקתי לחשוב על למה הכנסתי את עצמי.‬
‫וזה כבר מחר, אז אני בפנים.‬
‫כמה שעות לפני התצוגה על המסלול,‬
‫התחלתי להרגיש לחוצה יותר.‬
‫זה נורמלי, אני בשר ודם.‬
‫לתצוגה של מחר הם אמרו,‬ ‫"אל תצעדי עם רגל אחת לפני השנייה",‬
‫כי כמו שאמרנו,‬ ‫לתצוגה יש סגנון אלטרנטיבי יותר.‬
‫כשאת צועדת עם רגל אחת לפני השנייה,‬ ‫זה מייד גורם לך לנענע את הירכיים.‬
‫זה מה שהם לא רוצים.‬
‫כן, אבל אני אוהבת את זה.‬ ‫-נכון.‬
‫אז תכניסי את הבטן, אל תבליטי את הישבן.‬
‫בסדר?‬
‫חשוב מאוד שתסתכלי על נקודה קבועה.‬
‫נסי למקד את המבט שלך בנקודה מולך.‬
‫תהיי רצינית, כאילו את עצבנית.‬ ‫-לא.‬
‫תחשבי על מה שמעצבן אותך.‬
‫כן.‬ ‫-אתה.‬
‫הקלת עליי עכשיו. ישר…‬
‫בדיוק. בסדר, קדימה. עם כוח, טוב מאוד.‬
‫גם הילדים שלי יהיו מולי.‬
‫הוא אמר, "אל תסתכלי עליהם ואל תחייכי".‬ ‫-לא, נכון.‬
‫הדוגמנית לא תדרוס אותי.‬
‫אל תדאגי בקשר אליהן. תתמקדי בעצמך.‬
‫שכחי ממי שיבוא מאחורייך, בסדר?‬
‫גוראם אמר לי שהדוגמניות יצעדו ממש מהר.‬
‫הוא אמר לי להיכנס להילוך טורבו.‬
‫בסדר, נראה לי שיש לי את זה עכשיו.‬ ‫-טוב מאוד.‬
‫תודה, שרה.‬
‫לא, תודה לכם. שמחתי.‬
‫גוראם ביקש ממני ללכת בצעדים חזקים,‬
‫מהירים, בלי לחייך ובלי להסתכל על הקהל.‬
‫- תצוגה של וטמנטס‬ ‫שבוע האופנה בפריז -‬
‫- ארבע שעות לתצוגה -‬
‫ברגע שהגעתי לתצוגה של וטמנטס,‬
‫הדבר הראשון שעשיתי‬ ‫היה לעלות על המסלול שעליו אצעד.‬
‫ברגע שעברתי אותו בפעם הראשונה,‬ ‫הרגשתי מוכנה ללכת להתלבש.‬
‫כן.‬
‫שלום.‬
‫את לא לחוצה, נכון?‬ ‫-לא.‬
‫אמרתי…‬ ‫-אני שמחה.‬
‫דיברתי עם כמה חבר'ה שהיו לחוצים,‬ ‫והם אמרו, "תקשיב,‬
‫"שישים אחוז מהדוגמניות שלי‬ ‫יצעדו בפעם הראשונה בחייהן."‬
‫כן.‬ ‫-אז יש לנו תערובת טובה מאוד,‬
‫ונארגן הכול ככה שלכולם יהיה נוח.‬
‫פשוט תצעדי. את לא צריכה‬ ‫לעשות שום מהלכים משוגעים.‬
‫פשוט תלכי.‬ ‫-כן.‬
‫אוקיי?‬ ‫-פשוט.‬
‫אני ממש פוחד שאנשים יגלו.‬ ‫-כן.‬
‫לכן אני רוצה שנשמור על הכול בסוד‬ ‫עד השנייה האחרונה.‬
‫כן, אוקיי.‬ ‫-כי כשאנשים יראו את הבגדים, הם ישתגעו.‬
‫כן.‬
‫תישארי עם הג'קט עד השנייה האחרונה.‬
‫בסדר, אני אוריד אותו.‬ ‫-וגם אני אהיה שם.‬
‫לפני שתצאי, גם אני אהיה שם,‬ ‫ואלנה תהיה שם, ונוריד אותו.‬
‫בואי נגיד לא בשנייה האחרונה,‬ ‫אבל 30 שניות קודם.‬
‫כן, מושלם.‬
‫כן?‬ ‫-בקו.‬
‫כן, ונעשה את זה, ולדעתי זה יהיה…‬
‫בסדר.‬
‫תודה על ההזדמנות.‬ ‫-אוקיי.‬
‫זה יהיה מעולה, חבר'ה.‬
‫מצב רוח טוב.‬ ‫-כן.‬
‫ביי.‬
‫לגוראם היה מאוד חשוב שהשמלה תישמר בסוד,‬
‫אז הייתה הרבה סודיות בין שנינו.‬
‫לפני כמה ימים הרסתי את השמלה במדידות.‬
‫לקח להם 12 שעות לתקן אותה.‬ ‫-שתים עשרה שעות!‬
‫מרחת עליה איפור?‬ ‫-על הצווארון הלבן.‬
‫לעזאזל. ועכשיו המצאת את המדוזה.‬
‫המדוזה.‬
‫היינו צריכות להמציא את "המדוזה".‬
‫זאת שקית מעל הראש שלי כדי שאוכל להתלבש‬
‫בלי להכתים את השמלה.‬
‫אנחנו מכסים את ג'יו.‬
‫הלוק יהיה בלי הג'קט, כי…‬
‫אוסר שאף אחד יראה מה יש מתחת‬ ‫עד שתתחיל התצוגה.‬
‫- 3:15 שעות לתצוגה -‬
‫תראי איזו חליפה היא לובשת.‬ ‫-אבל היא שלה, לא?‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫הם ידרסו אותי.‬
‫את פשוט יוצאת.‬
‫תזכרי להביט למקום בו מתחילים הלבן והאפור,‬
‫כדי שלא תביטי לקהל.‬ ‫-בסדר.‬
‫אבל זה מביך אותי.‬
‫לא, בחייך, מותק. מובכת!‬
‫אני נבוכה.‬
‫אני חושבת שאני בסדר.‬ ‫זה אפילו לא כל כך מהיר.‬
‫כן, אבל עם המוזיקה, וכשזה…‬
‫נלחצתי קצת בחזרה‬ ‫עם שאר הדוגמנים והדוגמניות,‬
‫בגלל הקצב שלהם.‬
‫חשבתי, "נעבור את זה או לא?‬ ‫האם אדפוק את זה?"‬
‫ראיתי את ולנטינה, שהיא ארגנטינאית.‬ ‫שמחתי מאוד שנצעד על אותו מסלול.‬
‫לפני כמה ימים מדדתי אותה והכתמתי אותה.‬
‫הייתי עושה אותו דבר.‬ ‫-שתים עשרה שעות להוציא את הצווארון‬
‫ולהחזיר אותו.‬
‫הצעידה תהיה מאוד דינמית וחזקה.‬
‫אתם תרגישו את המוזיקה, הביט יהיה חזק,‬
‫מאוד מלחיץ.‬
‫אז בבקשה לכו לפי המוזיקה.‬
‫כדאי להוסיף בסים, אוקיי?‬
‫זאת איוונה, כמו אחותי.‬
‫והיא תמיד עם התיק שלה, כמו אחותי.‬
‫עומדים להתחיל.‬ ‫-כן.‬
‫- 1:45 שעות לתצוגה -‬
‫הלן, מי מסדר את הרכבת שלי?‬ ‫-מה?‬
‫מי מסדר את הרכבת שלי?‬
‫אני. אני אחכה לך שם ואסדר אותה.‬
‫יש לי שם עוזרים בשביל הליטוש,‬ ‫אבל הם עדיין לא נותנים לי ללכת. אלך עכשיו.‬
‫רגע!‬
‫כן, חכו שנייה.‬
‫המסיבה מתחילה, חבר'ה.‬
‫היא יצאה כמו טיל.‬
‫בחזרה היינו צריכים‬ ‫לחזור על הכול שלוש פעמים,‬
‫והייתי מבועתת לפני שהתחילה התצוגה.‬
‫חשבתי, "הם ידרכו עליי",‬ ‫כי הם הלכו ממש מהר.‬
‫לא הייתה לי ברירה אלא לרוץ.‬
‫החלק שהיה לי הכי קשה בתצוגה‬
‫היה החשש שהכותנה של השמלה‬ ‫תיכנס מתחת למגפי העור.‬
‫לפעמים היא נתקעה וכמעט גרמה לי ליפול.‬
‫ניסיתי ליישם את כל העצות של מאמנת המסלול,‬
‫אבל כמובן שגם את העצות של גוראם.‬
‫שלום.‬ ‫-עדיין לא הלכתי אפילו שלושה צעדים.‬
‫מוצא חן בעינייך?‬
‫תודה.‬ ‫-אלוהים. מרהיב.‬
‫מהממת!‬
‫- 1:10 שעות לתצוגה -‬
‫אני נכנסת עכשיו לאיפור-שיער.‬ ‫אבל התאמנתי לבד, ולא מעדתי,‬
‫וכשהתאמנתי עם כולם מעדתי.‬ ‫העקבים נתפסו בשמלה.‬
‫התקשרתי לכריס, שאמר לי, "נראה שאת לחוצה.‬
‫"תירגעי, אהובתי, את תהיי מעולה."‬
‫אני יודעת שתהיי מעולה.‬
‫אני רגועה, באמת. את יודעת?‬
‫לא, אבל אם אצעד לאט, אהיה בסדר.‬
‫כן. אל תזוזי לפני שאגיד לך, "לכי".‬
‫אסדר את הרכבת שלך ואז תצאי.‬
‫יקירה.‬ ‫-יקירה.‬
‫מה קורה, יקירה?‬ ‫-יש בחורה בשם איוונה.‬
‫היא דוגמנית מהממת,‬
‫והיא לא עוזבת את תיק ה"בירקין" שלה.‬ ‫היא תצעד איתו.‬
‫אמרתי, "אחותי אותו דבר.‬ ‫היא לא נפרדת מהתיק שלה".‬
‫אמרנו, "טוב, זו לא אחותי,‬ ‫אבל היא תחליף לאיוונה".‬
‫ממש מצחיק שהיא עם התיק בכל מקום.‬ ‫-היא מעולה והיא מהממת.‬
‫זה ממש מגניב, בכל מקרה.‬
‫נשיקות.‬ ‫-ביי.‬
‫איפה נשב?‬ ‫-הרבה יותר קרוב, כדי לראות טוב את אימא.‬
‫תראו, זה המעצב.‬ ‫-היי, הלן.‬
‫מתיאו.‬ ‫-מתיאו.‬
‫אלנה.‬
‫אוי, היא מאוד ביישנית.‬
‫מתיאו.‬
‫היי.‬ ‫-שלום, נעים מאוד.‬
‫טוב לראות אותך. אתה ממש גדול.‬
‫ג'יו אמרה לי שאתה גדול, אבל וואו…‬ ‫-הוא יהיה הדוגמן הבא שלך.‬
‫בקרוב דוגמן.‬ ‫-בדיוק.‬
‫בקרוב דוגמן.‬
‫כן. טוב לראות אתכם.‬
‫אוקיי. נאסוף את אימא ונחזור.‬
‫הפתעה!‬
‫תראו את הדוגמנים האלה!‬ ‫אני אוהבת את החולצה שלך.‬
‫אני אוהבת לחלוק‬ ‫רגעים מקצועיים עם הילדים שלי,‬
‫כי אנחנו מגלים ביחד את העולם,‬
‫ואני מתרגשת וגאה‬ ‫על כך שהבכורות שלי הן גם שלהם.‬
‫תצטרכי ללכת ככה?‬
‫בדיוק.‬
‫בעקבים?‬
‫עם אלה.‬
‫לילדים שלי היה המזל‬
‫להיות הילדים הראשונים שלובשים וטמנטס,‬
‫והם היו מאוד נלהבים, מאוד גאים,‬
‫והם התאימו באופן מושלם‬ ‫לאופנה של וטמנטס, לבגדים.‬
‫קדימה, תצעדו.‬ ‫-לא!‬
‫ממה אתן מפחדות?‬ ‫-למה שאתה לא תצעד?‬
‫וואו. אתה אומר לנו, אבל אתה לא צועד.‬
‫קדימה.‬ ‫-כריס, לך עכשיו.‬
‫שתיכן. אתן בנות.‬ ‫-תצעד אתה אם אתה רוצה.‬
‫טוב, אני…‬
‫וגם אתה יכול לצעוד, כריס. גם בנים יכולים…‬
‫אני לא יכול.‬ ‫-אתה יכול.‬
‫- 30 דקות לתצוגה -‬
‫טוב, חבר'ה, אני מצטערת. אנחנו חייבות ללכת.‬
‫הוא אמר לי דקה אחת לפני חמש דקות.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫הלן, איך אני נראית? יפה?‬ ‫-יפה מאוד.‬
‫עצרי, תלבישי אותי בג'קט.‬
‫אפשר לקחת את הגלוס?‬ ‫אפשר למרוח לה גלוס אחר כך, לא?‬
‫כן, אעשה את זה בהכנות הסופיות.‬ ‫רק אמרח עכשיו את הפודרה.‬
‫הדבר היחיד שחשבתי עליו‬ ‫היה לא לדרוך על הרכבת של השמלה‬
‫ולא להידרס על ידי שאר הדוגמנים.‬
‫- ג'יי באלווין‬ ‫זמר -‬
‫- וילוו סמית'‬ ‫שחקנית -‬
‫- פדז‬ ‫זמר -‬
‫- שר‬ ‫זמרת -‬
‫- נואה סיירוס‬ ‫זמרת -‬
‫- ילנה קרלוסה‬ ‫זמרת -‬
‫מילים אחרונות לפני שתצעדי‬ ‫בתצוגה של וטמנטס בשבוע האופנה של פריז?‬
‫אני לחוצה, אבל זה סוד.‬
‫- ג'וליה פוקס‬ ‫שחקנית -‬
‫השעה 17:36.‬
‫- 15 דקות לתצוגה -‬
‫הייתי צריכה לשמור על הבעה רצינית,‬
‫לצעוד לפי הקצב של המוזיקה,‬
‫להלהיב את עצמי כדי לרוץ על המסלול.‬
‫- 2 שניות לתצוגה… -‬
‫העיצוב, האופן בו הכינו הכול.‬ ‫הרגשת בלתי ניתנת לעצירה.‬
‫זאת הייתה הרגשה ייחודית ומדהימה.‬
‫זאת הייתה תצוגת אופנה אייקונית.‬ ‫לכל הבגדים היה מסר.‬
‫ובמיוחד, עם כל הנשים האייקוניות‬ ‫שצעדו בשבילו,‬
‫עבורי, להיות בין המעטות שנבחרו…‬
‫טוב, זה היה יום מדהים, והגענו לחדשות.‬
‫- ג'ורג'ינה זורחת על המסלול‬ ‫מחייה את אופנת הכדורגל -‬
‫- וטמנטס חוזר למסלול בפריז -‬
‫- הפתעה על המסלול: ג'ורג'ינה צועדת -‬
‫ג'ורג'ינה.‬ ‫-תזיז את היד מהפרצוף.‬
‫צעידה ראשונה שלי על מסלול‬ ‫בשבוע האופנה בפריז, מול הילדים שלי,‬
‫עם חולצה של בן זוגי,‬ ‫זה מקור גאווה לייצג את הכי טוב בעולם‬
‫על החזה שלי ובלב שלי,‬
‫ועוד בשביל וטמנטס בפעם הראשונה.‬
‫אז זה כאילו שכל הכוכבים הסתדרו.‬
‫היית ממש טוב. מרהיבה.‬ ‫-איך אימא נראתה?‬
‫מרהיבה.‬
‫אני נשבעת. אני לא אומרת את זה‬ ‫רק כי אני חברה.‬
‫והפרצוף שלך, הגישה.‬
‫יצאתי וראיתי טלפונים, והתחלתי להילחץ.‬
‫אנשים התחרפנו.‬ ‫-זה היה בלתי צפוי.‬
‫ברגע שיצאת, אפשר היה לשמוע רחשים.‬
‫כן.‬ ‫-אנשים התחרפנו.‬
‫זה היה ממש בלתי צפוי.‬
‫והם התחרפנו.‬ ‫-כן?‬
‫וכשעברת לידנו, רצינית כל כך,‬ ‫כמו דוגמנית אמיתית, הם היו…‬
‫התחרפנו.‬
‫לא יכולתי להסתכל על הילדים שלי,‬ ‫אחרת דעתי הייתה מוסחת,‬
‫והפוקוס היה הבעה רצינית,‬
‫הבעה אורבנית. בעצם ההפך הגמור למה שאני.‬
‫תודה רבה שנשארת. תודה רבה.‬
‫תודה.‬
‫נהנית?‬ ‫-כן.‬
‫זאת חוויה מיוחדת מאוד בשבילי.‬ ‫-נהדר.‬
‫תודה.‬ ‫-אלוהים.‬
‫לא ידעתי… הם ממש חמודים.‬
‫כולכם נראים‬ ‫כמו הדוגמנים הכי מגניבים בעולם, באמת.‬
‫זאת פעם ראשונה שילדים לובשים וטמנטס.‬
‫פעם ראשונה. אתם הראשונים.‬ ‫-כן.‬
‫הם נדהמים. הם אפילו לא יכולים לדבר.‬
‫תראו אותי, יש לי את זה.‬
‫הכול וטמנטס.‬
‫זה אירוע שאני מעכלת לאט לאט.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫צעדת ממש בביטחון, הייתי כל כך גאה.‬ ‫-כן.‬
‫היא הייתה מלאת ביטחון, זה לא ייאמן.‬
‫אבל ראיתי את זה כבר בחזרה.‬
‫זה היה טוב פי עשרה מבחזרה.‬
‫היא צעדה כמו דוגמנית על.‬
‫הייתי בהלם.‬
‫מבחינתי היה נחמד שג'יו‬ ‫לבשה את הטי-שירט של בן הזוג שלה,‬
‫שאפשר ללבוש, ואז היא הופכת לשמלת ערב.‬ ‫-כן.‬
‫אני משתמשת הרבה בבגדים של כריסטיאנו.‬
‫אני תמיד לובשת חולצות שלו.‬ ‫-מה שאפשר לעשות…‬
‫תקשיבי מה כדאי שנעשה לדעתי.‬
‫נראה לי שכדאי שתשמרי את השמלה.‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-ברור.‬
‫כן.‬ ‫-זה הסיפור שלך.‬
‫אבל זאת החולצה שלך. עם חתימה של כריסטיאנו.‬ ‫-את יודעת למה?‬
‫כי אני לא חושב שאוכל להלביש את החולצה הזאת‬
‫על אף דוגמנית בשביל שום מגזין…‬ ‫-כן.‬
‫ואם נצטרך להציג אותה במוזאון יום אחד,‬ ‫נעשה את זה.‬
‫תודה.‬
‫גוראם נתן לי את השמלה,‬
‫שההשראה ליצירתה הייתה‬ ‫ההיסטוריה של בן הזוג שלי בכדורגל.‬
‫אני כבר יודעת איפה אשים אותה.‬
‫- מדריד‬ ‫ספרד -‬
‫- בית המשפחה -‬
‫גוראם אמר לי שהשמלה הזאת ראויה למוזאון,‬
‫ומה יותר טוב ממוזאון משלי?‬ ‫בניתי לעצמי ארכיון.‬
‫החלטתי ליצור מיני-מוזאון לשמלות שלי,‬
‫כי יש להן ערך רגשי רב עבורי.‬
‫ומה יותר טוב מלתת להן חדר משלהן?‬
‫שמתי כאן את כל השמלות המיוחדות שלי,‬
‫כדי שהבנות שלי יירשו אותן‬ ‫וילבשו אותן כשהן ירצו,‬
‫אם הן ירצו אותן מתישהו.‬
‫ואם לא, הן יהיו מזכרות.‬
‫אני שומרת את השמלות הכי אייקוניות שלי.‬
‫שמלות של שטיח אדום, מאירועים מיוחדים…‬
‫זאת ללא ספק האהובה עליי.‬
‫- לווטמנטס‬ ‫כריסטיאנו רונאלדו -‬
‫- ריאד‬ ‫סעודיה -‬
‫הייתי האירופאית הראשונה‬ ‫שכיכבה בקמפיין של "עדשות אמארה".‬
‫זה קמפיין לעדשות מגע,‬
‫אבל מכיוון שהן מיועדות למדינות ערביות,‬
‫אלה לא עדשות מגע‬ ‫כמו אלה שאנחנו חושבים עליהן פה,‬
‫כחולות, ירוקות, מה שלא יהיה. לא.‬ ‫אלה גוונים שונים של חום.‬
‫את רוצה להרכיב את העדשות?‬ ‫-כן.‬
‫בואי נרכיב אותן.‬
‫בעבר, כשהציפורניים שלי היו קצרות,‬ ‫היה לי נוח יותר בקמפיין הראשון שעשיתי.‬
‫אבל הפעם הן היו ממש ארוכות,‬ ‫אז זה היה קשה, כי אני רגישה.‬
‫לא אסתכל.‬
‫אני רוצה למות.‬
‫בנוסף, העיניים הן איבר עדין.‬
‫רמון, תשאל כמה יש.‬
‫כמה אתגרים כאלה יש?‬ ‫-שישה.‬
‫הם לא היו יכולים פשוט לעשות פוטושופ?‬
‫מחר תהיה לי דלקת רצינית בלחמית.‬ ‫אני אומרת לך, מותק.‬
‫מתנה לקחת הביתה.‬
‫אבל בסוף הכול היה בסדר.‬ ‫לא הייתה לי דלקת בלחמית העין.‬
‫מעניין אם את יכולה להיות יפה יותר.‬ ‫-האמת שלא.‬
‫אל תעשה אותי יפה כל כך.‬ ‫אחר כך ארגיש כמו ציור.‬
‫כשאוריד הכול, זה יהיה, "וואו".‬ ‫-"מי זאת?"‬
‫אבל…‬
‫רמון, אתה יותר מדי.‬
‫הצטלמתי, והוא לא הופיע בתמונה.‬
‫הוא מתקרב ועושה ככה.‬
‫ראיתי אותך.‬ ‫-לא נכנסתי לתמונה.‬
‫בדקתי איך יצא השיער שלך.‬
‫מה שתגידי, לא אכפת לי.‬
‫בסדר. אני נראה טוב, נכון?‬
‫איפה אימא?‬ ‫-אימא שם.‬
‫מותק, באת בסוף?‬
‫זה הכול.‬
‫סיימנו.‬
‫- ליסבון‬ ‫פורטוגל -‬
‫מאז שהייתי קטנה,‬
‫תמיד חלמתי שיהיה לי בית חוף.‬
‫ואחרי כל העבודה הזאת,‬ ‫הצלחתי להפוך את החלום למציאות.‬
‫אני גאה מאוד באיך שהוא יצא.‬
‫ג'יו!‬
‫יקירה. היי, אחות.‬ ‫-יקירה.‬
‫מה נשמע?‬
‫מעולה.‬ ‫-הבאתי לך מתנה.‬
‫זאת בדיחה, לא?‬ ‫-מה?‬
‫מה שהבאת לי.‬ ‫-בונסאי.‬
‫מותק, אל תיכנסי עם זה לבית.‬ ‫-מה?‬
‫זאת הקללה.‬ ‫-איזו קללה?‬
‫בונסאי עוקב אחריי.‬ ‫-מה הקטע שלך עם בונסאי?‬
‫כל פעם שנתתי או קיבלתי בונסאי במתנה,‬
‫הקשרים נגמרו.‬
‫אני לא מכניסה אותו.‬
‫שנשאיר אותו לשכן?‬ ‫-כן.‬
‫או שאת חושבת על מישהו שתרצי לתת לו אותו?‬
‫עם מי אני רוצה לסיים את הקשר? לא.‬
‫לרוב האנשים,‬ ‫עצי בונסאי בדרך כלל מביאים מזל.‬
‫אבל כל פעם שאני נותנת למישהו בונסאי,‬ ‫הוא נעלם מחיי.‬
‫אני לא יודעת אם הם נותנים לי מזל או הגנה,‬ ‫אם מסתכלים על הצד החיובי.‬
‫אז אסרתי על אנשים לתת לי בונסאי‬ ‫או על עצמי לתת בונסאי לאנשים.‬
‫ומערכת היחסים הבלתי אפשרית הזאת‬ ‫אומרת שאני אפילו יותר… את יודעת?‬
‫יותר נמשכת אליהם, אבל לא.‬
‫תשאירי אותו פה. הם מביאים מזל.‬
‫הבונסאי.‬ ‫-עץ החברות.‬
‫אני לא יודעת אם הצמח הזה מגן עליי.‬
‫כדאי שאשאל מומחה לבונסאי.‬
‫בכל מקרה, אני לא רוצה‬ ‫לסכן את החברויות שלי.‬
‫פאטימה מברכת את החברות שלנו.‬
‫גבירתנו מפאטימה.‬
‫וואו!‬
‫אני מציגה בפנייך את בית החוף שלי.‬
‫מדהים.‬
‫מה שאני הכי אוהבת בבית הזה‬ ‫זה שתמיד דמיינתי‬
‫שהוא יהיה בסגנון אינפיניטי.‬ ‫דלת, סלון, חצר ובריכה.‬
‫וואו, איזו חצר.‬
‫כן, ממש מינימליסטי.‬ ‫-ממש יפה.‬
‫עצי דקל, כל כך טרופי. מקסים.‬
‫הייתי יכולה להרוג את הגנן.‬ ‫"בבקשה לא בונסאי."‬
‫אבל אלה עצים מפוסלים.‬ ‫-בונסאי זה מה שהבאתי לך, מותק.‬
‫הקטנים האלה הם לא בונסאי.‬ ‫-לא.‬
‫גם אלה לא.‬ ‫-לא, אף אחד מהם.‬
‫הילדים מתים על זה.‬
‫יש להם מרחב לשחק בו.‬ ‫-כן.‬
‫והבריכה יפהפייה.‬ ‫-כן.‬
‫אני צריכה לקנות מחמם, כי המים קפואים.‬
‫אני אוהבת רק להכניס את הרגליים.‬
‫הזיעה במפשעה, מותק…‬ ‫-חם נורא.‬
‫זה הכי גרוע שיש.‬ ‫-הסאונה!‬
‫באזור הזה יש רוח חזקה בחודש הזה,‬
‫אבל יהיו גם חודשים אחרים.‬
‫הבאתי לבית הזה גם את גבירתנו מפאטימה שלי.‬
‫עוד חלום שהוגשם ב-2024.‬
‫תמיד רציתי בית חוף.‬ ‫את יודעת איפה הפרויקט הזה נולד?‬
‫איפה?‬ ‫-בגביע העולם בקטאר.‬
‫גרנו שם בבית מהמם, ואמרתי,‬ ‫"אלוהים, אני חייבת בית כמו זה,‬
‫"שיהיה קרוב לחוף כדי שאלך עם הילדים,‬ ‫לשים בו את החפצים שלי…"‬
‫מרחב שיהיה שלך.‬ ‫-כן.‬
‫כמו הבית השני שלך.‬
‫דאגתי שהכול יהיה מאוד נקי. צבעי פסטל.‬
‫יצא מעולה.‬
‫מכיוון שהחיים שלי כאוטיים מאוד,‬ ‫אני מנסה להפוך את הבית שלי להפך המוחלט,‬
‫ושכולו יהיה סדר ושלווה.‬
‫הוא נהדר. ממש יפה.‬
‫מאוד… קריבי.‬
‫וגם בסגנון אקסטרמדורה.‬ ‫חייבים לעבור באקסטרמדורה כדי להגיע הנה.‬
‫אז הוא קצת בסגנון אקסטרמדורה,‬ ‫בגלל השורשים החזקים שם,‬
‫וגם בסגנון קריבי, בגלל החצר ועצי הדקל.‬
‫איך את רוצה לקרוא לו?‬
‫לפעמים שנבוא לבקר בבית שלך.‬
‫"הפנינה."‬
‫כי בקטאר גרנו באי הפנינה.‬
‫והצבעים הם של פנינה.‬ ‫-וילה פרלה.‬
‫וילה פרלה.‬ ‫-אני אוהבת את זה.‬
‫- וילה פרלה‬ ‫פורטוגל -‬
‫הפנינה, מותק.‬
‫הייתי מתארת את סיפור האהבה שלי‬ ‫כאגדה בחיים האמיתיים.‬
‫עבור רוב האנשים,‬ ‫כריסטיאנו הוא השחקן הטוב בעולם‬
‫בזכות כל מה שהוא עשה,‬
‫אבל עבורי, הוא אהבת חיי.‬
‫אין ספק שנועדנו זה לזה.‬ ‫אנחנו משלימים זה את זה בצורה מצוינת.‬
‫הוא השותף שלי לחיים.‬
‫החבר הכי טוב שלי. איש סודי.‬
‫הוא הבית, הוא משפחה, הוא אהבה.‬
‫ואין ספק שהוא הנפש התאומה שלי.‬
‫איך אני יכולה לא להאמין באלוהים,‬
‫כשכריסטיאנו הוא כל מה שאליו התפללתי?‬
‫אולה!‬
‫אדיר!‬
‫תודה!‬
‫בוא ניכנס, כריס. קר פה.‬
‫בואו נרים כוסית.‬ ‫-לחיים!‬
‫ואלה כל החלומות שהתגשמו עד עכשיו.‬
‫תראי את כל הדגים!‬ ‫-תראו, דג!‬
‫הדגים!‬
‫מים!‬
‫זהירות, מתיאו. זהירות.‬
‫אני מרגישה שבקרוב החיים שלנו שוב ישתנו.‬
‫אבל בינתיים אמשיך ללכת איתכם יד ביד.‬
‫באותו כיוון, לעבר עתיד מזהיר.‬
‫המשפחה הנהדרת שלי תמיד תהיה ביחד.‬
‫איפה שהם יהיו…‬
‫שם יהיה גן העדן שלנו.‬
‫ועכשיו, חברים,‬ ‫רציתי להגיד לכם שאני אוהבת אתכם,‬
‫ולהודות לכם מעומק ליבי‬
‫שעברתם את הפרויקט הזה‬ ‫באותה מסירות והתלהבות‬
‫שהיו גם לי מהרגע הראשון.‬
‫היי! מהממת!‬
‫היי!‬
‫אלנה, מתיאו!‬ ‫-מתיאו!‬
‫טוב, רציתי להפוך את היוצרות היום,‬
‫ולהגיד לכולכם שאני אסירת תודה לכולכם.‬
‫"אני ג'ורג'ינה"‬ ‫לא הייתה "אני ג'ורג'ינה" בלעדיכם.‬
‫הכול נראה קל מאוד אחרי שזה מצולם,‬
‫אבל זה דורש המון עבודה.‬
‫- ג'ורג'ינה‬ ‫סיום -‬
‫ואין בעולם צוות טוב יותר מכם‬
‫כדי להשיג את מה שאנחנו משיגים.‬
‫בסדר, בספירה לשלוש!‬
‫קדימה!‬
‫- אני ג'ורג'ינה‬ ‫נטפליקס -‬
‫- מועדון גורמה -‬
‫אני לא רוצה שלצוות נטפליקס שלי יחסר כלום.‬
‫רציתי לחלוק איתכם סלסלת שי.‬
‫עם נקניק טוב, יין טוב,‬ ‫שהם יוכלו ליהנות מהם עם משפחותיהם.‬
‫כריס רצה לתת לכולכם משהו‬ ‫כדי להודות על כל האהבה שאתם נותנים לי,‬
‫קבוצת העל שלי.‬
‫אז הוא חתם על כמה חולצות.‬
‫אתם צוות מדהים.‬
‫הייתם לצידי,‬
‫ומעל הכול, הייתה לכם ההשראה‬ ‫כדי למצוא ולהראות אותי במיטבי.‬
‫אני מקווה שנוכל להמשיך לחלוק ולצמוח ביחד.‬
‫אני אוהבת אתכם. ג'יו תמיד תאהב אתכם.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, אקשן.‬
‫זה ממש קשה.‬ ‫-פאק.‬
‫אנחנו צריכים ללכת איתה?‬
‫אתה וחוסר הרצון שלך לרדת,‬ ‫החוצפה… תישאר שם.‬
‫מישהו ייתן לי סטירה?‬
‫נפילה יכולה לדפוק חוליה בגב.‬ ‫אני לא רוצה ליפול.‬
‫זה זז.‬ ‫-זהירות!‬
‫ג'ורג'י!‬
‫לעזאזל.‬
‫חזרתי!‬ ‫-תפריחי נשיקה.‬
‫חזרתי, לעזאזל.‬
‫מותק, איזה שעמום.‬
‫זה היום האחרון שלך בבית הספר. בואי, מכשפה!‬ ‫-מחר אין בית ספר!‬
‫אימא!‬
‫"בארסה!"‬
‫אל תראו את זה בנטפליקס, טוב?‬
‫לא…‬ ‫-לא לנטפליקס.‬
‫תצטלמי.‬
‫כל הכבוד, אלנה.‬
‫קלאפר.‬
‫הוקוס פוקוס, התצוגה הסתיימה.‬
‫אפשר לצלם את זה עם שלנו,‬ ‫ואתם תוסיפו את השיר.‬
‫זה יעבור עריכה אחר כך.‬
‫בלי הסאונד ודי.‬
‫או שתתרחקו קצת כדי להיות מול המצלמה.‬
‫אני מעדיפה ללכת, ותקבלו את מה שירצה האל.‬
‫ביי, נטפליקס!‬ ‫-ביי, נטפליקס!‬
‫זה מספיק. אלה השירותים.‬ ‫-אלה השירותים.‬
‫אלה השירותים.‬
‫תנו לי…‬
‫חטיף צ'יפס.‬
‫מכאן.‬
‫הם…‬
‫איזה חאמון טוב.‬
‫או כריך צ'וריסו או משהו.‬
‫עכשיו אנשים יתחילו להתראיין‬ ‫כשהם אוכלים צ'יפס.‬
‫אפשר לחכות שנייה?‬
‫ונה. תראו אותה.‬
‫ונה לא תוכל לזוז מחר.‬
‫אוי, ונה.‬
‫לא! זה נפל!‬
‫רציתי להיות שחקן, אבל הייתי נורא.‬
‫למה?‬
‫נדפקתם, בנים.‬
‫זאת תמונה מעולה.‬
‫מותק, כאן אף אחד לא צריך להסריח.‬
‫מותק.‬
‫מותק!‬
‫לקחתי את המיקרופון.‬ ‫-לא, בבקשה.‬
‫תודה, כריס.‬ ‫-בשמחה. להתראות.‬
‫שמור על עצמך.‬
‫רוצים לראות? תסתכלו.‬
‫"לא ראיתי, אבא."‬
‫צילמתי כאן סלפי מעולה.‬ ‫-אנחנו לא רוצים לראות את הסלפי שלך, תודה.‬
‫כבו את הרדיו.‬
‫נתחיל ללכלך כשהם יסיימו לצלם.‬
‫ונה, כבר סיימנו, נכון?‬
‫סיימנו לצלם בנטפליקס!‬
‫עכשיו!‬ ‫-עכשיו!‬
‫בואו נלך הביתה.‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬