PÁRIZS FRANCIAORSZÁG
Abban a ruhában azt éreztem,
hogy büszke vagyok a páromra,
és gyönyörű, szexi és erős vagyok.
És az autogramok is különböznek.
Ez az autogram a hetesen, de ha megnézed a hátát,
az egy rövidebb autogram.
Igen, ez a hosszú aláírás.
A teljes, a hetesen. Ez pedig a rövid.
Igen.
Amikor Manchesterben éltünk, meglátogattam Guramot Svájcban,
és vittem neki egy aláírt mezt Cristianótól.
Inspirációt merített belőle,
és haute couture-ruhát alkotott a mezből.
Ez egy póló, ami továbbra is elég laza.
De szerintem, amint felveszed a gyűrűt,
egy estélyi, egy báli ruha lesz belőle.
És tudod…
Ha nem adok rád fülbevalót, vagy ilyesmi, az kamu.
De a gyűrű kötődik a ruhához, ami szerintem gyönyörű.
Ez a rész gyönyörű.
Igen.
Ez egy fogadalmi gyűrű, Cristiano és köztem.
Guram megkért, hogy viseljem a kifutón.
Minden összekapcsolódik.
A kifutón nem lesz rajtad a piros melegítődzseki.
Szerintem jó lenne, ha azt vennéd fel, mert olyan, mintha a szett része lenne.
Miután minden modell kiment, levesszük rólad a dzsekit.
- Oké. - Tökéletes.
- Copfban vagy kontyban legyen? - Szerintem kontyban.
- Igen? - Igen, mert nézd…
Igen, igaz.
Milyen szép a háta! Azt semmiképp sem kéne eltakarnunk.
- Igaz. - És nézd ezt a vonalat itt!
Mélyen bemegy, aztán kijön.
Nagyon előnyös. Elképesztő.
- Csodálatos. - Imádom.
Magabiztos vagy. Remek.
Bizonytalanul fordulok vissza.
Most először sétál kifutón. Teljesen a nulláról.
Ne mosolyogj!
- Elégedett vagy? - Tökéletes.
Örülök, hogy úgy csináljuk…
Most először látom rajta a ruhát, és egyszerűen tökéletes.
Guram egy zseni.
Keményen dolgozik. A divatvilág úttörője.
ÉN, GEORGINA
Higgy nekem, nagy pillanat lesz.
Igen, tudom.
El kell jönnünk a próbára,
ugyanis most először csinálod ezt, szóval…
Időre van szükségünk.
Én segíthetek neked, de érezned kell az energiát,
amit a többi modell sugároz a kifutón.
Januárban csináltunk egy gyerekkollekciót.
Most először.
- Láttunk valamit a szalonban. - Láttuk Svájcban.
A kollekció célközönsége a nyolcéves korosztály volt.
Tökéletes. Az ő méretük.
Tökéletes a méret, Juniornak pedig felnőtt ruhákat adunk.
- Igen, pontosan. - A kettő között van a mérete.
Csodálatos lesz.
- Őrült pillanat lesz. - Igen, tudom.
Mivel maximalista vagyok,
megkértem Ramónt, hogy szerezzen nekem egy kifutócoachot,
akivel gyakorolhatok, és betanulhatom Guram utasításait.
- Szia! - Helló! Hogy vagy?
- Sara vagyok. - Jól, te?
- Örvendek. - Én is. Köszönöm.
- Hogy vagy? - Remekül.
Elképesztő élmény, nem igaz?
- Az első divatbemutatód, ugye? - Így van.
Azt hiszem, napok óta…
Folyton azon gondolkodom, hogy mire vállalkoztam.
Holnap van, így nyakig benne vagyok.
A divatbemutató előtt pár órával
egy kicsit elkezdtem idegeskedni.
Ez normális. Én is emberből vagyok.
Azt kérték, hogy holnap a kifutón ne a lábaidat keresztezve sétálj.
Mert ez a divatbemutató, mint mondtuk, alternatív stílusú.
Ha egyik lábadat a másik elé rakod, akkor automatikusan ringatod a csípődet.
És ezt nem akarják.
- Pedig nekem ez tetszik. - Igen.
Szóval, húzd be a hasad és a feneked!
Oké?
Nagyon fontos, hogy egy fix pontot nézz.
Próbálj egyszerűen csak magad elé nézni!
- Légy komoly! Mintha dühös lennél. - Nem.
Gondolj arra, ami feldühít.
- Igen. - Szóval rád.
Megkönnyítetted a dolgomat. Előre…
Ez az. Oké, rajta! Határozottan! Nagyon jó.
Ráadásul ott lesznek a gyerekeim.
Azt mondta, ne mosolyogjak rájuk.
Nem, semmikép.
Nem taposhat el a többi modell.
Ne aggódj miattuk!
Magadra koncentrálj!
Felejtsd el, hogy ki jön mögötted, oké?
Guram azt mondta, a modellek gyorsan fognak sétálni.
Azt kérte, tapossak a gázra.
- Oké, azt hiszem, megvan. - Nagyon jó.
Köszönjük, Sara!
Nem, én köszönöm. Öröm volt.
Guram azt kérte, határozottan, gyorsan lépkedjek,
ne mosolyogjak, és ne nézzek a közönségre.
VETEMENTS-DIVATBEMUTATÓ PÁRIZSI DIVATHÉT
A DIVATBEMUTATÓIG HÁTRALÉVŐ IDŐ
Amint megérkeztem a helyszínre,
kimentem a kifutóra, ahol később végig kellett sétálnom.
Miután végigmentem, készen álltam arra, hogy átöltözzek.
Igen.
Helló!
- Nem vagy ideges, ugye? - Nem.
- Mondtam… - Boldog vagyok.
Azt mondtam azoknak, akik izgulnak:
„A modelljeim 60%-a életében először lép kifutóra.”
- Igen. - Szóval vegyes a társaság.
És úgy csináltuk, hogy mindenki jól érezze magát.
Csak sétálnod kell. Nincs szükség őrült mozdulatokra.
- Csak sétálj! - Igen.
- Oké? - Egyszerű.
- Annyira félek, hogy lelepleződik a ruha. - Igen.
Ezért akarom, hogy mindent titokban tartsunk.
Oké.
Amikor meglátják, eldobják az agyukat.
Igen.
Az utolsó pillanatig legyen rajtad a dzseki!
- Oké, majd én leveszem. - És én is ott leszek.
Mielőtt kimész, én is ott leszek. Elena is ott lesz. Majd mi levesszük.
Mondjuk, hogy harminc másodperccel előtte.
Oké, tökéletes.
- Oké? - A sorban.
Igen, levesszük, és szerintem…
Oké.
- Köszönöm a lehetőséget. - Oké.
Szuper lesz, srácok.
- Ez a beszéd! - Igen.
Sziasztok!
Nagyon fontos volt Guramnak, hogy a ruha titokban maradjon.
Szóval nagyon sokat kellett titkolóznunk.
A minap a ruhapróbán tönkretettem a ruhát.
- Tizenkét óra volt helyrehozni. - Tizenkét óra!
- Összesminkezted? - A fehér gallért.
Jesszus! Ezért találtátok fel a medúzát.
A medúza.
Fel kellett találnunk a medúzát.
Zacskót húztunk a fejemre, hogy fel tudjak öltözni anélkül,
hogy összekenném a ruhát.
Eltakarjuk Gio ruháját.
A dzseki nem tartozik a szetthez, de…
A bemutató előtt senki sem láthatja, hogy mi van alatta.
A DIVATBEMUTATÓIG HÁTRALÉVŐ IDŐ
- Milyen menő a szettje! - Az a sajátja, nem?
- Komolyan? - Igen, az.
El fognak taposni.
Csak menj ki,
és nézz arra, ahol a fehér és a szürke kezdődik!
- Ne nézz a közönségre! - Oké.
De zavarban vagyok.
Ugyan már, drágám! Zavarban vagy?
Zavarban vagyok.
Oké, nem lesz gond. Nem is mennek olyan gyorsan.
Igen, de majd a zenével meg minden…
Egy kicsit izgulni kezdtem a próbán, a többi modell tempója miatt.
Mondom, végigmegyünk vagy nem? Elrontom vagy nem?
Összefutottam Valentinával, aki argentin. Örültem, hogy együtt dolgozunk.
A minap felpróbáltam, és összekentem.
- Velem is ez történt volna. - Tizenkét óra volt kicserélni a gallért.
Nagyon dinamikusan, nagyon határozottan kell sétálnotok.
Érezni fogjátok, ahogy dübörög a zene.
Nagyon pörgős lesz.
Kérlek, a zenére sétáljatok!
Érezzétek a basszust, oké?
Ő is Ivana, mint a nővérem.
És folyton nála a táskája, mint a nővéremnél.
- Mindjárt kezdünk. - Igen.
A DIVATBEMUTATÓIG HÁTRALÉVŐ IDŐ
- Helen, ki igazítja el az uszályt? - Tessék?
Ki igazítja el az uszályt?
Én. Ott megvárlak, és eligazítom.
Vannak ott segítőim, de még nem engednek oda. Mindjárt megyek.
Várj!
Igen, egy pillanat!
Kezdődik a buli, srácok.
Rakétaként ment ki.
A próbán mindent háromszor kellett megismételnünk.
Közvetlen a bemutató előtt rettegtem.
Mondom, eltaposnak. Nagyon gyorsan sétáltak.
Kénytelen voltam rohanni.
Az volt a legnehezebb a számomra,
hogy a pamutruha folyton beleakadt a lakkbőrcsizmába.
Párszor majdnem megbotlottam a ruhában.
Próbáltam követni a kifutócoach és persze Guram összes tanácsát.
- Helló! - Még három lépést sem tettem.
Tetszik?
- Köszönöm. - Egek! Bámulatos.
Lenyűgöző.
A DIVATBEMUTATÓIG HÁTRALÉVŐ IDŐ
Most csinálják a hajamat és a sminkemet. Egyedül nem botlottam meg,
de amikor a többiekkel próbáltam, a sarkam folyton beleakadt a ruhába.
Felhívtam Crist. Látta, hogy ideges vagyok.
„Nyugi, szerelmem! Remek leszel.”
Tudom, hogy remek leszel.
Nyugodt vagyok. Komolyan. Tudod?
Nem, de ha lassan sétálok, minden oké.
Igen. Amíg nem szólnak, ne mozdulj!
Eligazítom az uszályodat, és mehetsz.
- Drágám! - Drágám!
- Mi a helyzet? - Van itt egy Ivana nevű nő.
Az egyik modell. Gyönyörű.
És le sem teszi a Birkinjét. Azzal fog sétálni.
Mondom: „A nővérem ugyanilyen. Sosem teszi le a táskáját.”
Azt beszéltük, hogy nem a nővérem, de olyan, mint egy pót-Ivana.
Olyan vicces a táskájával!
- Nagyon ügyes és gyönyörű. - Minden tök szuper. Na mindegy.
- Puszi! - Szia!
- Hová ülünk? - Előrébb, hogy lássátok anyát közelről.
- Ő a divattervező. - Szia, Helen!
- Mateo. - Mateo.
Alana.
Nagyon félénk.
Mateo!
- Helló! - Helló! Örvendek.
Örülök, hogy látlak titeket. Hogy megnőttél!
- Gio mondta, hogy megnőttél. A mindenit! - Ő lesz a következő modelled.
- Hamarosan. - Igen.
Hamarosan modell leszel.
Igen. Örültem.
Elnézünk anyához, aztán visszajövünk.
Meglepetés!
Nézzétek ezeket a modelleket! Imádom a felsődet.
Szeretem megosztani velük a szakmai pillanatokat,
mert együtt fedezzük fel a világot.
Izgatott vagyok és büszke, ha együtt élhetjük át az új dolgokat.
Így kell majd sétálnod?
Bizony.
Magassarkúban?
Ebben.
Az én gyerekeim viselhették először a Vetements gyerekkollekcióját.
Nagyon izgatottak és büszkék voltak,
és tökéletesen illett hozzájuk a Vetements ruháinak a stílusa.
- Rajta, sétáljatok! - Nem!
- Mitől féltek? - Te miért nem sétálsz?
Az igen! Utasítgatsz, de te nem csinálod.
- Rajta! - Cris, sétálj!
- Nem, ti! Ti lányok vagytok. - Sétálj, ha akarsz.
Oké, én…
Te is sétálhatsz, Cris. A fiúk is…
- Nem. - De, igen.
A DIVATBEMUTATÓIG HÁTRALÉVŐ IDŐ
Jól van, sajnálom, de most rögtön mennünk kell.
- Öt perce mondta, hogy egy perc. - Semmi baj.
- Hogy nézek ki? - Gyönyörű vagy.
Állj! Fel kell vennem a dzsekit.
Elvihetem a szájfényt?
Fel tudod kenni később, nem?
Igen, amikor már a sorban áll. Hadd rakjak rá púdert!
Csak arra tudtam gondolni, nehogy rálépjek az uszályra,
és nehogy elgázoljon a többi modell.
ÉNEKES
SZÍNÉSZNŐ
ÉNEKES
ÉNEKESNŐ
Mondasz még valamit,
mielőtt a Vetements kifutójára lépsz a párizsi divathéten?
Ideges vagyok, de ez titok.
SZÍNÉSZNŐ
Már 17:36 van.
A DIVATBEMUTATÓIG HÁTRALÉVŐ IDŐ
Komoly arckifejezést kellett öltenem,
a zene ritmusára kellett sétálnom,
és fel kellett készülnöm, hogy rohannom kell.
A DIVATBEMUTATÓIG HÁTRALÉVŐ IDŐ
A dizájn, az egész hely… Megállíthatatlannak éreztem magam.
Különleges és csodálatos érzés volt.
Ikonikus divatbemutató volt.
Minden ruhadarabjának üzenete volt.
Főleg, hogy ikonikus nők sétáltak végig a kifutón.
És az, hogy engem is kiválasztottak…
Csodálatos nap volt, és a hírekbe is bekerültünk.
RAGYOGOTT A KIFUTÓN ÚJJÁÉLESZTETTE A FOCIDIVATOT
A VETEMENTS A PÁRIZSI KIFUTÓN
MEGLEPETÉS A KIFUTÓN: GEORGINA SZEREPLÉSE
- Georgina! - Ne takard el az arcod!
Az első bemutatóm a párizsi divathéten volt,
a gyerekeim előtt, a párom mezében,
ami büszkévé tesz, hisz egy világklasszist képviseltem
a mellkasomon és a szívemben, mégpedig a Vetements kifutóján.
Mintha minden bolygó együtt állt volna.
- Nagyon ügyes voltál. Bámulatos. - Milyen volt anya?
Lenyűgöző.
Esküszöm. Nem csak a barátodként mondom.
És az arcod, a kisugárzásod.
Kijöttem, megláttam a telefonokat, és elkezdtem izgulni.
- Eldobták az agyukat. - Váratlan volt.
Amint megjelentél, pusmogni kezdtek.
- Igen. - Ledöbbentek.
Teljesen váratlan volt.
- Ők is csak ámuldoztak. - Igen?
Amikor elmentél előttük, komoly arccal, mint egy valódi modell…
Ledöbbentek.
Nem nézhettem rá a gyerekeimre, mert megzavartak volna.
A komoly arckifejezésemre kellett koncentrálnom.
Kifejezéstelen arccal kellett mennem. Mindez a szöges ellentétem.
Köszönöm, hogy itt maradtál. Köszönöm.
Én köszönöm.
- Élvezted? - Igen.
- Nagyon különleges élmény volt. - Csodálatos volt.
- Köszönöm. - Egek!
Nem tudtam… Olyan aranyosak!
Úgy néztek ki, mint a világ legmenőbb modelljei.
Komolyan.
Ti viseltek először Vetements gyerekruhákat.
- Először. Az elsők. - Igen.
Ledöbbentek. Meg sem tudnak szólalni.
Nézzétek, mi van rajtam!
Minden ruha Vetements.
Olyan élmény volt ez, amit csak apránként tudtam feldolgozni.
- Köszönöm. - Nagyon köszönjük.
- Magabiztos voltál. Olyan büszke voltam! - Igen.
Annyira magabiztos volt! Hihetetlen.
Én már a próba alatt láttam rajta.
Tízszer magabiztosabb volt, mint a próbán.
Úgy sétált, mint egy szupermodell.
Teljesen sokkolt.
Nekem nagyon tetszett, hogy Gio a párja mezében volt,
ami egy estélyi ruhává vált, miután felvette.
Igen.
Sokszor használom Cristiano ruháit.
- Mindig felveszem a pólóit. - Igazából…
Mondok valamit. Szerintem igazából…
Meg kéne tartanod a ruhát.
- Biztos vagy benne? - Persze.
- Igen. - Ez a te sztorid.
De a te mezed, Cristiano aláírásával.
Tudod, miért?
Mert kétlem, hogy ráadhatom ezt a ruhát
bárki másra, bármelyik magazinnál…
Igen.
És egy nap talán majd kiállítjuk egy múzeumban.
Köszönöm.
Guram nekem adta a ruhát,
amit a párom futballkarriere ihletett.
Tudom is, hová tegyem.
MADRID SPANYOLORSZÁG
CSALÁDI OTTHON
Guram azt mondta, hogy ez a ruha múzeumba való.
Mi jobb a saját múzeumomnál? Megalkottam a saját gyűjteményemet.
Létrehoztam egy minimúzeumot a ruháimnak,
mert nagy eszmei értékkel rendelkeznek.
És mi lehetne jobb annál, mint hogy egy saját szobájuk legyen?
Minden különleges ruhámat ideraktam,
amit majd a lányaim örökölnek.
Ha akarják, akkor majd viselhetik is őket.
Ha nem, emlékek lesznek.
Megőriztem minden ikonikus ruhámat.
A vörös szőnyegről, különleges eseményekről…
Egyértelműen ez a kedvencem.
A VETEMENTS-NAK
RIJÁD SZAÚD-ARÁBIA
Én voltam az első európai, aki szerepelt egy Amara Lenses-kampányban.
Kontaktlencséket reklámoznak vele,
de mivel az arab országokat célozzák,
nem olyanok a lencsék, ahogy elképzeljük.
Kék, zöld, ilyesmi. Nem.
A barna különböző árnyalatairól beszélünk.
- Berakod a lencsét? - Igen.
Rakjuk be most!
Az első kampánynál rövidebb volt a körmöm, ami kényelmesebb volt.
De most hosszú, úgyhogy nehéz volt, mert rosszul vagyok az ilyesmitől.
Nem nézek oda.
Meghalok.
Ráadásul a szem nagyon érzékeny szerv.
Ramón, hány lencse van?
- Hány kihívás vár rá? - Hat.
Nem tudták volna Photoshoppal megoldani?
Komolyan mondom, holnapra kötőhártya-gyulladásom lesz.
Egy kis búcsúajándék.
De végül minden rendben volt. Nem kaptam kötőhártya-gyulladást.
- Lehetnél ennél is szebb? - Őszintén, nem.
Nem szeretek túl szép lenni. Festménynek érzem magam.
- De amikor lemosom… Úristen! - Ez meg ki?
Hát, de…
Ramón, elképesztő vagy.
Fotóztam egyet, ő nem volt benne.
Közelebb jött, és így csinált.
- Láttalak. - Nem azért.
Látni akartam, milyen lett a hajad.
Mindegy, nem érdekel.
Oké. Jól nézek ki, ugye?
- Hol van anya? - Odabent.
Drágám, végül eljöttél?
Ennyi volt.
Kész.
LISSZABON PORTUGÁLIA
Kiskorom óta egy tengerparti házról álmodoztam.
És kemény munkával sikerült megvalósítanom az álmomat.
Nagyon büszke vagyok rá.
Gio!
- Drágám! Szia, csajszi! - Drágám!
Hogy vagy?
- Jól. - Hoztam ajándékot.
- Ugye ez vicc? - Mi?
- Amit hoztál. - Ez egy bonszai.
- Drágám, be ne lépj azzal a házba! - Tessék?
- Az átok miatt. - Milyen átok?
- A bonszaiok üldöznek. - Mi a bajod a bonszaiokkal?
Akárhányszor ajándékba adtam vagy kaptam egy bonszait,
a kapcsolat véget ért.
- Nem viszem be. Igen. - Hagyjuk a szomszéd ajtajában?
Vagy szeretnéd odaajándékozni valakinek?
Akivel véget akarok vetni a kapcsolatomnak? Nem.
A legtöbb embernek a bonszaiok szerencsét hoznak.
De ha bonszait adok valakinek, az illető eltűnik az életemből.
Talán ez is szerencse vagy védelem, ha pozitívan akarunk hozzáállni.
Szóval megtiltottam mindenkinek, hogy bonszait adjon nekem, és én sem adok.
És attól, hogy ilyen a kapcsolatom velük, még inkább… Tudod?
Még inkább vonzanak, de nem.
Hagyd csak ott!
Szerencsét hoz.
- A bonszai. - A barátság fája.
Nem tudom, hogy a növény valójában megvéd-e.
Meg kéne kérdeznem egy bonszaiszakértőt.
Mindenesetre nem akarom veszélyeztetni a barátságaimat.
Fátima megáldotta a barátságunkat.
A fátimai Szűzanya.
Azta!
Bemutatom neked a tengerparti házamat.
Elképesztő.
Ami a leginkább tetszik a házban, amit mindvégig akartam,
hogy teljesen nyitottak a terek.
Bejárat, nappali, udvar és medence.
Micsoda udvar!
- Igen, minimalista. - Gyönyörű.
Pálmafák. Micsoda trópusi hangulat! Csodás.
Azt hittem, megölöm a kerttervezőt. Bonszait ne!
- De csak a formájuk olyan. - A bonszait én hoztam neked, édesem.
- Azok nem bonszaiok. - Nem.
- És azok sem. - Egyik sem.
Hogy imádják a gyerekek!
- Tudnak játszani. - Igen.
- És a medence gyönyörű. - Igen.
Még kell bele fűtés, mert jéghideg.
Csak a lábamat lógatom bele.
- Amikor odalent bepállik… - A hőségben.
- Szörnyű. - Mint egy szauna.
Ebben a hónapban nagyon szeles itt az idő,
de nem baj, vannak más hónapok is.
Ebben a házban tettem ki a fátimai Szűzanyámat.
Újabb valóra vált álom 2024-ben.
Mindig is akartam egy tengerparti házat. Tudod, hol terveztem el, milyen lesz?
- Hol? - A katari világbajnokságon.
Egy gyönyörű házban laktunk, és azt mondtam: „Ilyen házat akarok.”
Közel a tengerhez, hogy lejárjak a gyerekekkel. A cuccaimmal.
- Egy hely, ami a tiéd. - Igen.
Mint egy második otthon.
Minden nagyon letisztult, pasztellszínű.
Fantasztikus lett.
Mivel az életem nagyon kaotikus, az otthonomban az ellentétére törekszem.
Rend és béke uralja.
Csodás. Gyönyörű.
Nagyon karibi stílusú.
És extremadurai, mert idefelé át kell jönni Extremadurán.
Szóval extremadurai, az erős gyökerek miatt,
és karibi, az udvar és a pálmafák miatt.
Hogy akarod hívni?
Amikor majd eljövünk nyaralni a házadba.
A Gyöngy.
Mert Katarban a Gyöngy-szigeten szálltunk meg.
- És gyöngyszínű. - Villa Perla.
- Imádom.
VILLA PERLA PORTUGÁLIA
A Gyöngy, édesem.
Valódi tündérmesének nevezném a szerelmünk történetét.
A legtöbb embernek Cristiano a világ legjobb focistája,
mindazért, amit elért, nekem viszont ő életem szerelme.
Semmi kétség, egymásnak teremtettek minket.
Jól kiegészítjük egymást.
Ő az élettársam.
A legjobb barátom. A bizalmasom.
Az otthont, a családot, a szeretetet jelenti nekem.
Kétségtelenül ő a lelki társam.
Hogy ne hinnék Istenben, ha Cristiano mindaz, amiért imádkoztam?
Éljen!
Szuper!
Köszönjük!
Jobb, ha bemegyünk, Cris. Hideg van.
- Koccintsunk! - Egészségünkre!
Eddig ezek azok az álmok, amik valóra váltak.
- Nézzétek, mennyi hal! - Nézd, egy hal!
Halacskák!
Víz!
Vigyázz, Mateo! Vigyázz!
Úgy érzem, hamarosan újra megváltozik az életünk.
De addig is kéz a kézben sétálok mellettetek.
Egy irányba, egy fényes jövő felé.
A gyönyörű családom örökké együtt marad.
Bárhol is vannak…
az a mi paradicsomunk.
Szóval, szerettem volna elmondani, hogy szeretlek titeket.
És teljes szívemből köszönöm, hogy végigcsináltátok ezt velem,
ugyanannyi elszántsággal és lelkesedéssel,
mint amit én kezdettől fogva éreztem.
Szia, szépségem!
Helló!
- Alana, Mateo! - Mateo!
Oké. Ma szerepet akartam cserélni veletek,
hogy elmondjam, milyen hálás vagyok mindannyiótoknak.
Az Én, Georgina nélkületek nem lenne az, ami.
A forgatás után mindez könnyűnek tűnik,
de rengeteg munka van benne.
És nincs nálatok jobb csapat a világon, akikkel ugyanezt elérhettük volna.
Oké, háromra!
Ez az!
ÉN, GEORGINA
A Netflix-csapatom semmiben se szenvedjen hiányt!
Mindannyiótoknak szeretnék adni egy ajándékkosarat.
Tele jó sonkával és borral,
amit a családjaitokkal élvezhettek.
Cris adni akart nektek valamit a sok szeretetért cserébe,
amit tőletek, a szuper csapatomtól kaptam.
Aláírt nektek pár focimezt.
Fantasztikus csapat vagytok.
Végig mellettem álltatok,
és inspiráltatok, hogy megmutassam a legjobb oldalamat.
Remélem, továbbra is együtt fejlődhetünk.
Szeretlek titeket. Gio mindig szeretni fog titeket.
Egy, kettő, három, és tessék!
- Nem könnyű. - Basszus!
Vele kell mennünk?
Az, aki nem akar lemászni… Maradj itt!
Valaki felpofoz engem?
Ha seggre esel, eltörhet egy csigolyád. Nem akarok elesni.
- Mozog. - Óvatosan!
Giorgi!
A fenébe!
- Visszatértem. - Puszit!
Visszatértem, basszus!
Édesem, ez dögunalom.
Ez az utolsó napod a suliban. Gyere ide!
Holnap nincs suli!
Anya!
Barça!
Ezt ne tegyétek fel a Netflixre!
- Nem… - Ne!
Fotózd le!
Szép volt, Alana!
Csapó!
Itt a divatbemutató vége, fuss el véle!
Felvehetjük a mieinkkel, és berakod alá a dalt.
Később megvágják.
Vágjátok ki a hangot!
Menjetek távolabb, ne ilyen közelről vegyetek!
Inkább sétálok, és felveszitek, amit sikerül.
- Pápá, Netflix! - Pápá, Netflix!
- Elég! Ez itt a mosdó. - Mosdóba megy.
Ez a mosdó.
Kérek egy kis chipset!
Innen.
Annyira…
De finom a sonka!
Vagy egy kolbászos szendvicset.
Ezentúl mindenki chipset fog zabálni az interjúkon.
Várhatunk egy percet?
Vane. Nézzétek!
Holnap nem fog tudni megmozdulni.
Jaj, Vane!
Ne! Elesett!
Színész akartam lenni, de szörnyű voltam.
Miért?
Tök hülyék vagytok, fiúk.
Micsoda látvány!
Édesem, itt senki se legyen büdös!
Édesem!
- Nálam maradt a mikrofon. - Ne!
- Kösz, Cris. - Nincs mit. Szia!
Szia!
Akarjátok látni?
„Nem láttam, apa.”
- Nagyon király szelfit lőttem itt. - Nem akarjuk látni, kösz.
Kapcsold ki a rádiót!
Majd ha leállt a kamera, pletykálunk.
Vane, leállhatunk, nem?
Vége a forgatásnak!
- Most! - Most!
Menjünk haza!
A feliratot fordította: Kiss Hajnalka