4. JULI 1911
- Kan du huske, hvordan man fløjter? - Ja.
Ser du nogen komme, så fløjter du.
- Er det forstået? - Javel.
Fint, sønnike.
- Gå om bagved. - Ja.
Skub så i din side på tre.
- Skub. Klar? - Okay. Nu.
GUD VELSIGNE AMERIKA
Boy! Kom her. Nu!
Brænd i helvede, Boy Charles!
Kom så ud!
Vi ved, du er derinde! Kom så ud.
Hvor er han?
Hold øje med træerne deromme.
Brænd det ned!
25 ÅR SENERE
Okay, Lymon, start så.
Kom nu. Start den.
Sådan.
- Jeg sagde jo, den ville starte. - Din løgnhals.
- Hvad er det for afgrøder, min dreng? - Det ved jeg ikke.
- Det er en solsikkemark. - Okay.
Kom.
Det er lige der.
- Hvad, hvis de sover? - Det gør ikke noget.
Og landbrugsministeriet har gjort en uhyggelig opdagelse,
som eksperterne hævder, kan koste frugthøsten i mange år frem.
Professor Wilson kalder det Panama-sygdommen.
I en pressemeddelelse tidligere på måneden stod der, den var nået bananafgrøder...
Hey, Doak!
Doaker!
- Hej, Berniece! - Hvem er det?
Åbn nu, din skiderik. Det er mig.
Hvem?
Det er mig!
- Boy Willie. - Åbn døren.
Jeg havde nær pløkket dig ned. Hvad laver du her?
Hvad sagde jeg, Lymon?
Det er Lymon. Kan du huske Lymon Jackson hjemmefra?
Det er min onkel Doaker. Lymon sagde, I måske sov.
- Var du ikke i Mississippi? - Lymon og jeg sælger meloner.
Vi har en lastvogn derude fuld af vandmeloner.
Hvor er Berniece? Berniece!
- Berniece sover. - Væk hende.
Jeg har ikke set min søster i tre år.
Berniece!
- Hvor har I den vogn fra? - Det er Lymons.
Jeg foreslog, vi brugte den til melonerne.
Boy Willie sagde, han tager tilbage.
- Jeg bliver og ser, hvordan her er. - Jeg skal bæres tilbage.
Med alle de meloner forstår jeg godt, vognen brød sammen.
Hvorfor råber I sådan?
Hey, Berniece. Doaker sagde, du sov.
Og jeg sagde, du godt lige kunne hilse.
Den er fem om morgenen, og så kommer du og larmer.
Du kommer ikke som alle andre. Du skal absolut larme.
Jeg var glad for at se Doaker!
Jeg kørte 2.900 km for at se min søster, så du kan godt lige hilse på.
Nu kan du gå op igen.
Det er Lymon. Lymon Jackson hjemmefra?
Hvordan går det, Berniece? Du ser ud, som jeg forestillede mig det.
Hvorfor kommer I brasende med al den larm?
- I vækker naboerne. - Vi vil holde fest.
Doaker, hvor er din flaske? Lymon og jeg fester.
Yellow Dog-spøgelserne fik Sutter.
- Hvad? - Spørg Lymon.
De fandt ham morgenen efter. Han var druknet i brønden.
- Hvornår skete det? - For tre uger siden.
Lymon og jeg var i Stoner County, da vi hørte det.
Vi lo og troede, det var sjovt.
At den kæmpestore mand kunne falde i brønden.
Alle sagde, spøgelserne skubbede ham.
Det vås vil jeg ikke høre.
At nogen dernede skubber folk i brønden.
Vi har ladet fuld af vandmeloner.
- Hvor har I vognen fra? - Det er Lymons.
Doaker, flasken! Jeg ved, du har en flaske på dit værelse.
Lymon købte vognen for at have et sted at sove.
Både sheriffen og Stovall leder efter ham.
Han sover i vognen og undgår dem begge to.
Jeg sagde, vi kunne besøge min søster.
Boy Willie, hvornår tager du og Lymon tilbage igen?
Lymon bliver. Jeg tager tilbage, når vi har solgt melonerne.
Så få det ordnet i en fart.
Jeg vil ikke høre al den støj her. Tænk, at I ikke fik vækket Maretha.
Er det klaveret?
Ja.
Se her, Lymon.
Kan du se alle udskæringerne? Det var det, jeg fortalte om.
Udskæringerne er fine, og klaveret er poleret, ikke?
- Mage til klaver ser du aldrig. - Ja, det er flot.
Ja, og sådan et klaver koster dyrt.
Boy Willie talte ikke om andet på hele turen.
Jeg blev træt af at høre om det klaver.
Doaker, Sutters bror sælger hans land, og han vil sælge til mig.
Derfor kom jeg.
Jeg har nogle af pengene. Sælger jeg melonerne, får jeg flere.
Berniece skal sælge klaveret, så jeg har resten.
- Berniece sælger det ikke. - Jeg taler med hende.
Hun skifter mening, når jeg kan købe Sutters jord.
Det kan du godt glemme. Berniece sælger ikke klaveret.
Jeg taler hende til rette.
Hvor meget land har Sutter?
40 hektarer med god jord.
Han har solgt fra før, men beholdt det bedste selv.
Nu sælger han det.
Hans bror kom fra Chicago til begravelsen.
Han bor i Chicago og arbejder med sodavandsudstyr.
Han vil gerne sælge, Doaker. Han vil ikke døje med jorden.
Han sagde, vores familier har kendt hinanden længe,
og vi har altid været gode venner, så derfor vil han sælge til mig.
Jeg bad om to ugers henstand. Han ville vente, og derfor er jeg kommet.
Jeg sælger vandmelonerne, og Berniece sælger klaveret.
Med pengene fra begge dele og min opsparing
kan jeg gå ind, lette på hatten og lægge pengene på bordet.
Så får jeg skødet. Færdig.
Og jeg kan beholde bomulden. Hyre folk til at høste for mig, ikke?
Rense den, tage frøene og gentage det hele igen året efter.
Måske planter jeg tobak. Eller havre.
Du får svært ved at overtale Berniece til at sælge.
Kan I huske Avery Brown hjemmefra? Han er heroppe nu.
Han ville giftes med Berniece, da Crawley blev dræbt.
Han har været her i to år og kalder sig "prædikant".
Jeg kender Avery.
Han arbejdede for Wilshaw. Lymon kendte ham også.
Ja, han vil giftes med Berniece. Hun siger nej, men han helmer ikke.
- Han prøver hele tiden. - Avery synes, alle hvide mænd er vigtige.
Der er hvide, der ejer mindre end ham.
Han kommer vist til morgen.
Berniece skal med ham i banken om et lån til hans kirke.
Sådan ved jeg, Berniece ikke sælger klaveret.
Han prøvede at få hende til det til den kirke.
Sendte en mand forbi, I ved.
Hvilken mand?
En hvid mand, der besøger de farvede for at købe instrumenter.
Han ville købe alt. Trommer, guitarer, mundharmonikaer, klaverer.
Avery sendte ham. Han kunne godt lide det klaver.
Tilbød hende en klækkelig sum.
Hun sagde nej og skældte Avery ud for at sende ham.
Doaker!
- Doaker! - Berniece?
Berniece?
Rolig nu!
- Hvad sker der? - Det er okay. Jeg er her.
Sæt dig ned.
Kom nu. Hvad er der?
- Sutter... - Hvad er der?
Sutter står oppe på gangen.
- Boy Willie? - Der er ingen.
Boy Willie?
Doaker, hvad er der fat med hende?
- Berniece, hvad er der? - Hun så Sutters spøgelse.
- Hvad? Hun så da ikke Sutter. - Han stod lige der.
Hun ser syner. Der er ingen.
- Gå derop, Doaker. - Jeg tror på dig.
Berniece siger, hvad hun så, og hun så Sutters spøgelse.
- Hun digter det ikke. - Hun drømmer. Der er intet.
Et glas vand? Hent et glas vand, Boy Willie.
Nej, for hun så intet. Se selv efter. Der er kun Maretha.
- Lad hende fortælle. - Jeg stopper hende ikke.
- Fortæl, Berniece. - Jeg...
Jeg var på vej ned til jer igen, og Sutter stod ude på gangen.
- Hvordan så han ud? - Som Sutter altid ser ud.
Sutter ejer ikke stedsans.
Han kan hverken finde eller har hørt om Pittsburgh.
Lad hende tale. Jeg vil høre det.
Han stod der i et blåt jakkesæt.
Han forlod ikke Marlin County, da han levede.
Kommer han så hele den vej, nu han er død?
Fortæl, Berniece.
Så hun ham, som hun siger, ville hun stadig rende.
Fortæl. Og glem Boy Willie.
- Havde han hat på? - Kun det blå jakkesæt.
Han stod bare og så på mig og kaldte på Boy Willie.
- Hvorfor kaldte han på mig? - Jeg tror, du skubbede ham.
Det giver slet ingen mening.
Skulle jeg gå ud og gemme mig i krattet med alle de hunde, som han holder sig?
Jeg gemmer mig og venter, til han står og ser ned i brønden.
Så løber jeg over og skubber ham. Den kæmpestore mand.
Hvorfor kaldte han på dig?
Stod han bukket over den brønd, hvordan ved han så, hvem der skubbede ham?
Hvor var du, da Sutter faldt i brønden? Hvor var Doaker?
Lymon og jeg var i Stoner County. Yellow Dog-spøgelserne fik jo Sutter.
Ævl du bare løs om Yellow Dog-spøgelser.
Jeg ved bedre.
Spøgelserne skubbede ham. Det siger folk selv.
Det er ham. Jeg kan se ham.
De fandt ham i brønden, og alle siger,
det var spøgelserne som med alle de andre mænd.
Og så siger du, han leder efter mig. Det er bare Bernieces fantasi.
Ingen ved, hvad hun ellers opdigter.
Du og Lymon skal forlade mit hus. Bare forsvind med jer.
I bringer altid ballade.
Og det er din skyld, Crawley er død.
Hvad for noget?
Jeg havde intet med hans død at gøre.
Crawley var 21 og kunne tænke selv.
Gå så. Lad Sutter finde dig et andet sted.
Jeg rejser.
Når vi har solgt vandmelonerne, men ikke før det.
Jeg er kun lige kommet.
Som om Sutter leder efter mig...
Sutter ledte efter klaveret. Det ledte Sutter efter.
Han døde, fordi han ville vide noget om det klaver.
Skil dig dog af med det.
Så slipper du for Sutters spøgelse.
Nu fjerner dig og Lymon alt det kaos fra mit hus.
Doaker, sig til hende, det ikke giver mening.
Lymon, jeg sagde jo, at Berniece altid ruller sig ud.
Så nu digter hun noget om Sutter, så jeg forlader hendes hus.
Jeg går ingen steder, før melonerne er solgt.
Så gå ud og sælg dem!
Sælg dem, og tag tilbage.
Vi venter, til folk er oppe.
Boy Willie siger, at vækker man folk, bliver de sure, og så køber de ingenting.
Der går ikke længe. Solen står snart op.
Så står folk også op.
Doaker, gå nu med mig.
Lad mig få Maretha op og i gang. Jeg skal også selv være klar.
Boy Willie...
Gå nu ud og sælg de vandmeloner.
Så rejser du og Lymon igen.
Ser du Sutter deroppe, så sig, jeg venter her.
Og hvis hun ser ham igen?
Det er griller, ikke gespenster.
Du er for hurtig.
Hej, trut.
Giv mig et knus.
Giv din onkel et knus. Nu ikke så genert.
Se hende lige. Hun er blevet større, ikke?
Ja, hun vokser godt.
- Hvordan går det? - Fint.
Kan du huske mig?
Det er onkel Boy Willie nede sydfra.
Er der rart heroppe mod nord?
Det er min ven, Lymon. Vi sælger vandmeloner.
Hej! Du ligner din mor.
Jeg kan huske, da du gik med ble.
Kommer du og besøger mig sydpå? Onkel Boy Willie køber en gård.
Han køber sig en stor gård.
Kom på besøg. Så lærer jeg dig at ride på æsel.
- Og at dræbe høns. - Det har jeg set mor gøre.
Det er let. Man tager dem om halsen...
Og vrider!
Man skal holde godt fast og så vride halsen om på dem.
En tur i gryden, så den er stegt. Det er lækker mad.
Onkel Doaker siger, at du spiller på klaveret.
Spil noget for mig.
Gør det bare.
Sådan.
Så får du en mønt af onkel Boy Willie.
Vis mig, hvad du kan. Nu ikke så genert.
For en mønt kan du ikke være genert.
Sådan.
Giv dig god tid.
- Hvad? Var det det? - Ja.
Her. Nu skal du bare se.
Vent. Sådan er det ikke.
Kan du se?
Se, hvordan jeg gør?
Det er boogie-woogie.
Det kan man danse til.
Så godt lyder det. Det letter sjælen.
Man kan danse alt muligt til det.
Kan du se, hvordan man gør?
Det er let.
- Så gør du det. - Jeg skal læse noderne.
Du behøver ingen noder. Bare gør sådan.
Maretha!
Gør dig nu klar, så du ikke kommer for sent.
Jeg går nu.
Fortalte din mor dig om klaveret? Og om, hvor billederne kom fra?
Hun siger, det har været sådan, siden hun fik det.
Hører du, Doaker? Du er her i huset med Berniece.
Det har jeg intet at gøre med.
Jeg blander mig ikke i opdragelsen.
Bed din mor fortælle dig om klaveret.
Kan du mærke det?
Det er din familie og dit blod.
Spørg hende, hvor billederne kom fra.
Siger hun det ikke, så gør jeg.
Maretha!
Jeg skal gøre mig klar.
Hej, du!
Du er dygtig.
- Charlie! - Hej, fader.
- Godmorgen, miss Rita. - Ja.
- Jeg kommer og henter æbler. - Ja.
- Vi ses på søndag. - Ja.
Godt. Ja.
Miss Mabel!
- Hej, Avery. Kom ind. - Hej, Doaker.
- Berniece er ovenpå. - Fint.
Hej, Boy Willie. Hvad laver du her?
Se ham lige.
Se ham. Han er helt mundlam. Han ventede ikke at se mig.
- Er det Lymon? Lymon Jackson. - Ja, du kender Lymon.
Berniece er klar om lidt.
Doaker siger, du er prædikant nu. Skal vi så kalde dig "fader"?
Jeg husker dig som Avery. Hvornår blev du prædikant?
Avery siger, han vil være prædikant, så han ikke skal arbejde.
Da du plantede bomuld, ville du ikke være prædikant.
Vognen er altså jeres. Jeg så alle vandmelonerne.
Jeg prøvede at greje, hvad det var.
Lymon og jeg sælger meloner. Det er Lymons vogn.
- Berniece siger, I skal i banken. - Ja, så jeg fik en halv fridag.
Jeg har et møde med banken om et lån til kirken.
Lymon siger, prædikanter ikke arbejder. Hvor arbejder du?
Avery har et godt job i en af skyskraberne i byen.
Ja, jeg arbejder i Gulf-bygningen og er elevatorfører.
Jeg får pension og det hele. Man får også en kalkun til thanksgiving.
Hvor mange meloner vil du købe?
- Giver I mig ikke en? - Du kan få en.
Hent to. Du kan få to for en dollar.
Jeg kan kun spise en.
Hvad koster de?
Du ved godt, jeg giver dig en.
Tag så mange, du vil, bare der er nok for os at sælge.
Jeg skal kun bruge en.
Doaker siger, du sendte en hvid mand for at se på klaveret.
Han besøger de farvede for at købe instrumenter.
Ja, men Berniece siger, hun ikke sælger klaveret.
Og jeg kan godt forstå, hvorfor hun ikke sælger.
- Hvad hedder den mand? - Det har jeg glemt. Det er længe siden.
Han gav vist Berniece et kort med sit telefonnummer.
Hun smed det ud.
Maretha, løb op og hent min taske.
Og tør din pande. Skynd dig nu.
Goddag, Avery.
Du er fin i tøjet. Du ser godt ud.
Doaker, jeg tager til Logan Street. Mangler du noget?
Du kan købe mig lidt skinke, mens du er der.
Se, om de har røget skinke. Ellers bare de ferske.
Tager vi sporvognen?
Avery og jeg kører dig til forsamlingshuset.
Pas godt på dernede, og opfør dig ordentligt.
- Kom her. - Boy Willie.
Jeg forventer, at I to sælger vandmeloner.
Vi ses igen, Boy Willie.
Hej, Berniece.
Hvad hed den mand, Avery sendte, og som ville købe klaveret?
Jeg vidste det.
Jeg vidste det, da jeg så dig. Du pønser på noget.
Sutters bror siger, han vil sælge mig jorden.
Han venter på mig nu.
Han gav mig to uger. Jeg har nogle af pengene.
Jeg sælger melonerne og får flere.
- Vi kunne sælge klaveret. - Det sælger jeg ikke.
Er det derfor, du kom, kan du godt glemme det.
Doaker, vi ses.
Boy Willie har det hele i munden. Bare ignorer ham.
Tror han, han kan sælge klaveret, så er han kommet forgæves.
Kom, Lymon. Skal vi sælge vandmeloner?
Kom. Skynd dig nu.
Hej, Al.
Lymon.
Pi...
Den bremser ikke.
Vi ses!
Hallo, du!
Den bremsede!
Yellow Dog-spøgelserne fik Sutter.
Og Berniece siger, hun så hans spøgelse.
Kom her.
Jeg siger bare, at ser jeg det spøgelse, tager jeg benene på nakken.
Wining Boy.
Hvor har du dog været? Du er sikkert tørstig efter mere.
Cleotha døde jo.
Det hørte jeg godt sidste gang. Det gør mig ondt.
En af hendes venner skrev til mig. Jeg vidste ikke, hun var syg.
Kisten var allerede lukket, da jeg hørte om det.
Cleotha var altid så behagelig.
Hun var noget for sig selv. Jeg takkede tit Gud for hende.
Jeg funderede tit over mit liv og tænkte: "Jeg havde i hvert fald Cleotha."
Da det så ud, som om intet mere var mig beskåret, takkede jeg Gud.
"Jeg havde da hende.
Uanset hvad jeg udretter med mit liv,
har jeg kendt en god kvinde."
Og det får mig gennem nætterne.
- Du er et fæ. - For pokker da.
Jamen vi talte lige om dig!
Doaker siger, du rejste med en sæk penge. Godt, vi ser dig, nu de er væk.
Hvad mener du? Jeg har da masser af penge.
Men Berniece bad dig om tre dollar. Du blev vred og gik.
Berniece vil altid bestemme, så jeg rejste.
Det handlede ikke om tre dollar.
Hvor kommer du fra? Hvor har du været?
Jeg var i Kansas City.
- Kan du huske Lymon? Lymon Jackson. - Ja, jeg kendte hans far.
Hvor har du alle de penge fra? Doaker siger, du rejste med en sækfuld.
- Del med os. - Jeg ville bede dig om fem dollar.
Fortalte Doaker om Sutter?
Yellow Dog-spøgelserne fik ham for tre uger siden.
Berniece har set hans gespenst! Han er ovenpå.
Sutter, Wining Boy er her! Kom og få noget at drikke.
Hvor mange har spøgelserne taget nu?
Ni-ti stykker. Måske 11-12. Jeg ved det ikke.
Berniece tror ikke på alt det med Yellow Dog.
Det behøver hun heller ikke.
Spørg de hvide i Sunflower County, om de tror på det.
Spørg Sutter, om han gør. Jeg blæser på, hvad Berniece tror.
Berniece tror ikke på noget. Hun tror bare, hun tror.
Lad nu Berniece være.
Doaker, skænk op. Wining Boy har sit glas.
Hvad laver du i Kansas City? Hvad har de der?
Jeg hører, kvinderne der er smukke.
Det gad jeg godt undersøge.
Kvinderne er i en klasse for sig.
I sidder her og drikker min whisky, så læg en dollar for den.
Du kunne være gæstfri. Jeg betaler da ikke for gæstfrihed.
Doaker siger, du og Lymon var en tur på Parchman Farm.
Der har jeg også været.
Lymon og jeg fragtede Jim Millers tømmer og beholdt lidt selv, som vi solgte.
Der var, da Crawley døde.
De overfaldt os lige der.
Boy Willie og jeg undslap, men sheriffen fangede os.
De siger, vi stjal tømmer. De skød mig i maven.
Lymon er eftersøgt dernede nu.
- De fængslede ham for løsgængeri. - Jeg fik en bøde på 100 dollar.
Mr. Stovall betalte den for mig,
og dommeren sagde, jeg skal arbejde pengene af.
Så såre Stovall så væk, var Lymon smuttet.
Jeg sagde til Boy Willie, at jeg bliver her.
Ingen tvinger dig til at rejse. Du gør, som du vil.
Jeg tager med. Jeg var alligevel på vej.
Tager du toget? For det gør jeg.
De behandler os bedre heroppe.
Jeg frygter ikke, hvordan de behandler mig.
De behandler dig, som du lader dem.
Mishandler de mig, jeg gør det samme.
Der er ingen forskel på mig og de hvide.
Derfor ender du på Parchman Farm igen.
Det sted tænker jeg ikke på. Du ryger tilbage før mig.
De får en til at slide i det. Med at luge og hakke og fælde træer.
Det er ikke mig.
På Parchman skal man ikke kunne lide arbejdet.
Vel? Kun vandbæreren kan lide sit arbejde.
Og kan han ikke lide det, må han stille spanden fra sig.
Det sagde de til Lymon.
Lymon var vandbærer,
og alle blev vrede på ham, fordi han var doven.
Vandet var tungt.
Lymon sang dernede og talte om...
Kom nu, Doaker. Den kender du.
Det kan Doaker lide.
Han kunne lide det med jernbanen.
Doaker lyder som Tangleye. Han er tonedøv.
Doaker, de taler stadig om dig på Parchman.
De spurgte, om jeg var din nevø.
"Ja," svarede jeg.
"Vi er i familie."
De behandlede mig pænt, da jeg sagde, du var min onkel.
Jeg vil aldrig se dem igen.
Det vil jeg heller ikke.
Hej, Wining Boy.
Spil lidt klaver for os. Du kan jo godt.
Spil lidt. Kom nu. Lymon vil gerne høre det.
Jeg spiller ikke mere.
Det var mit livs bedste beslutning at skille mig af med klaveret.
Klaveret var stort, og jeg måtte bære det på ryggen.
Det ønsker jeg ikke for nogen.
I tror, det er skønt at være musiker.
Jeg måtte slæbe klaveret rundt, og jeg blev langsom.
Som at vade i sirup. Jeg gik glip af meget, da jeg slæbte på det klaver.
De første tre-fire år er sjove.
Man drikker masser af whisky, og der er masser af kvinder.
Man bliver aldrig træt af at spille på klaveret.
Men så stopper det.
En dag hader man whisky.
Man hader kvinder og klaveret.
Men man har ikke andet.
Man kan ikke andet.
Man kan kun spille på klaver.
Og hvem er jeg så?
Er jeg mig eller klaverbokseren?
Nogle gange burde man bare skyde klaverbokseren.
Han giver mig kun problemer.
Hvad gør du, når dine problemer ligner mine?
Kunne jeg spille...
...så spillede jeg.
Det er et fint klaver.
Var det mit, solgte jeg det, medmindre jeg spillede som Wining Boy.
- Det kan du få mange penge for. - Nej, nu skal I høre.
Lymon ved det ikke, men nu skal jeg fortælle,
hvorfor Wining Boy og jeg ved, Berniece ikke sælger klaveret.
Hun behøver ikke sælge det. Jeg sælger det.
Berniece har ikke mere ret til klaveret end mig.
Jeg taler med manden.
Lad mig tale med manden.
Vil I forstå, hvorfor vi siger sådan, skal I forstå noget om klaveret.
Det stammer fra slaveriet.
Vores familie var ejet af en mand ved navn Robert Sutter.
Det er Sutters farfar, okay?
Klaveret tilhørte en mand ved navn Joel Nolander.
Det er en af Nolander-brødrene fra Georgia.
Sutter havde bryllupsdag, og til konen ville han købe...
Hun hed miss Ophelia.
Han ville købe en bryllupsgave til hende.
Han havde bare ingen penge.
Men han havde slaver.
Så han spurgte mr. Nolander,
om han kunne bytte nogle slaver for klaveret.
Han ville give ham halvanden slave. Sådan sagde han.
Han kunne få en voksen og en halvvoksen.
Det sagde Nolander ja til, men han ville selv vælge.
Sutter stillede slaverne op på række,
og Nolander inspicerede dem.
Og så valgte han min bedstemor. Hun hed Berniece. Ligesom Berniece.
- Kom med. Og tag knægten med. - Nej!
- Kom så med! - Nej!
Han valgte min far, der kun var en knægt på ni år.
De lavede byttehandlen, og miss Ophelia var så glad for klaveret,
at hun stort set ikke bestilte andet end at spille på det.
Hun stod op om morgenen, klædte sig fint på
og spillede så på klaveret.
Godt, men så gik tiden.
Miss Ophelia savnede min bedstemor
og hendes madlavning, rengøring, samtaler og så videre.
Hun savnede at have min far til at hente ting.
Så hun spurgte, om hun kunne bytte klaveret tilbage for sine slaver.
Mr. Nolander nægtede, for en aftale var en aftale.
Han og Sutter skændtes indædt om det.
Miss Ophelia lagde sig og ville ikke stå op om morgenen.
Så tilkaldte Sutter vores bedstefar til huset.
Vores bedstefar hed Boy Willie.
Ligesom Boy Willie. Han er opkaldt efter ham.
Men ham kaldte de nu Willie Boy. Han var træskærer.
Han kunne lave alt af træ.
De hvide fik ham til at lave alt muligt til dem.
Det betalte de mr. Sutter klækkeligt for.
For alt, min bedstefar lavede, ejede mr. Sutter jo,
for han ejede min bedstefar.
Så da mr. Nolander tilbød at købe ham for at holde familien samlet,
ville Sutter ikke sælge.
Han sagde, at ham havde mr. Nolander slet ikke råd til.
- Var det ikke sådan, Wining Boy? - Sådan var det.
Sutter tilkaldte min bedstefar
og bad ham skære et billede af min bedstemor og min far
på miss Ophelias klaver.
Så det gjorde han.
Kan I se?
Det er min bedstemor, Berniece.
Sådan så hun ud.
Han skar et billede af min far, da han var dreng.
Sådan som han huskede ham. Han skar dem fra hukommelsen.
Men han skar også noget mere.
Han skar alt det her.
Der er et billede af hans mor, Mama Esther, og far, Boy Charles.
Her på siden kan man se ham og Mama Berniece blive gift.
Det kaldte de "at springe over kosten".
Der var alt muligt om, hvad der skete med familien.
Da Sutter så klaveret med alle udskæringerne, blev han vred.
Det havde han ikke bedt om.
Men han kunne intet stille op.
Da miss Ophelia så det, blev hun så glad.
Nu havde hun klaveret og sine slaver.
Hun begyndte at spille igen og spillede lige til den dag, hun døde.
Vores bror, Boy Charles, som er Bernieces og Boy Willies far,
er den ældste af os tre brødre.
Han ville være 57 nu.
Han døde i 1911, da han var 31.
Boy Charles talte altid om klaveret. Han kunne ikke slå det ud af hovedet.
Hver anden eller tredje måned talte han om det igen.
Han talte om at tage det fra Sutters hjem.
Han sagde, det var vores familiehistorie,
og så længe Sutter havde det, havde han os.
Så var vi stadig slaver.
Vi forsøgte at tale ham fra det, men det nyttede ikke.
Så såre han tav om det, startede han bare om igen.
Vi vidste, han ikke ville skifte mening, så den 4. juli 1911,
mens Sutter var på den skovtur, som holdes lokalt hvert år...
...tog jeg og Wining Boy afsted med ham.
Vi tog klaveret fra Sutters hus.
Boy Willie var nok ikke mere end seks år gammel.
Hans far besluttede at blive, til Sutter kom tilbage.
Så alt så tilforladeligt ud.
Jeg ved ikke, hvad der skete, da Sutter så, klaveret var væk,
men nogen stak ild til Boy Charles' hjem.
Han var der ikke, så han så dem nok komme.
For han tog afsted for at tage Yellow Dog-toget kl. 15:57.
Han vidste ikke, de ville komme og stoppe toget.
De stoppede toget,
fandt Boy Charles og tre vagabonder i en af godsvognene.
De blev vrede, da de ikke fandt klaveret, for de stak ild på godsvognen.
Alle i vognen omkom.
Ingen vidste, hvem der gjorde det.
Det siges, det var Sutter, for klaveret var hans.
Det siges, det var sherif Carter,
eller det var Ed Saunders eller Robert Smith.
Ingen ved det med sikkerhed.
To måneders tid efter faldt Ed Saunders i brønden.
Han faldt bare lige ned i sin brønd.
Det siges, det var spøgelserne af dem fra godsvognen,
der skubbede ham i brønden.
De blev kaldt Yellow Dog-spøgelserne. Sådan startede det hele.
Derfor siger jeg og Wining Boy,
at Berniece ikke sælger det klaver.
For hendes far døde for det.
Alt det hører fortiden til.
Havde min far set,
at han kunne bytte klaveret og i stedet eje land,
stod det ikke længere der.
Hele livet dyrkede han jorden for andre.
Det vil jeg ikke.
Han magtede ikke bedre og havde intet at bygge videre på.
Hans far havde intet at give ham.
Det eneste, min far kunne give mig,
var klaveret, og han døde for det.
Det skal ikke bare stå der uden at udrette noget.
Kan Berniece ikke se det, så sælger jeg min halvdel.
- Du og Wining Boy ved, jeg har ret. - Ingen siger noget om, hvem der har ret.
Jeg fortæller bare om klaveret.
Og om, hvorfor jeg og Wining Boy siger, Berniece aldrig sælger det.
Det kan jeg godt forstå nu.
Jeg sagde til Boy Willie, han burde blive her med mig.
Du bliver.
Jeg tager tilbage.
Det er det, jeg vil med mit liv.
Hvorfor skal jeg lære noget, jeg ikke har forstand på,
når jeg allerede kan dyrke jorden?
Du bliver.
Vær din egen lykkes smed, hvis du vil det.
Jeg tager tilbage og lever mit liv, som jeg vil.
Ved du, hvad det er?
Det ved jeg ikke.
- Hvad tror du, det er? - Jord.
Nej, min dreng.
Det er ikke jord.
Det er land.
- Ved du, hvad forskellen er? - Nej.
Jord...
Jord bliver blæst væk af vinden.
Men land...
Land varer evigt, min dreng.
Kom, mærk engang. Knus det.
Kan du mærke det?
Det føles rart, ikke?
Et af gespensterne kom henimod mig.
Mine venner flygtede i rædsel.
Kom så op ad trappen med dig.
- ...op i et højt træ. - Er det...
Det er da vel ikke Wining Boy, der sidder der!
Hej, Berniece.
Det har I planlagt godt. Du og Boy Willie havde regnet det hele ud.
Jeg vidste ikke, han ville være her.
Jeg stoppede på vej hjem for at besøge dig og Doaker.
Jeg sagde, at da han rejste med pengene, troede vi ikke, han ville komme tilbage.
Giv din onkel et kram.
Boy Willie, jeg så ikke vognen. Skulle du ikke sælge meloner?
Vi har solgt både dem og vognen.
Jeg roder ikke i dine ting. Rejs nu tilbage.
Jeg driller dig bare. Kan du ikke tåle det?
Wining Boy, hvornår kom du?
For lidt siden. Med toget fra Kansas City.
Jeg skifter lige, før jeg sætter mad over til jer.
Det lyder godt.
Maretha, du skifter også, før du bliver snavset.
Maretha er blevet stor, ikke, Doaker?
Og køn som bare pokker. Tænk, at hun er Crawleys.
Lymon, kom herom, så jeg kan undersøge noget.
- Boy Willie, hvad laver du? - Jeg vil se, hvor tungt det er.
Kom herover, Lymon.
Lad så det klaver være. Du sælger det ikke.
Så snart vandmelonerne er væk, har jeg noget at sige om det.
Klaveret var min fars.
Han tog det ikke alene. Doaker og jeg hjalp.
Han døde alene.
Hvor var du og Doaker da?
Du skal ikke belære mig.
Klaveret tilhører mig og Berniece. Ikke, Doaker?
- Jo, du har ret. - Lymon, vi prøver at løfte det.
Tag godt fat, og løft i din ende. Kom.
- Klar? - Ja.
Løft.
Hvad synes du?
Det er tungt, men kan løftes, selvom det ikke bliver let.
Det var da ikke så tungt.
Okay, stil det tilbage.
Boy Willie, hvis du tirrer mig en gang for ofte,
bliver du velsignet af Gud og båret vandret ud.
Stil så klaveret tilbage.
Jeg prøver at købe land.
- Skal jeg stege lidt koteletter? - Det lyder godt.
Nu skal du høre, hvad jeg synes.
Papa Boy Charles kom med det klaver.
Jeg skal bygge videre på, hvad de efterlod mig.
Jeg kan intet udrette, når klaveret står der.
Det er som at lade vandmelonerne rådne. Det ville være dumt.
Hvis du siger, at du selv bruger det klaver
og underviser andre for at spæde til huslejen,
så er sagen en anden.
Så ville jeg sige, at du bruger klaveret.
"Hun bygger en fremtid på det. Jeg køber Sutters land på anden vis."
Men Doaker siger, du ikke har rørt det klaver en eneste gang.
Hvorfor modsætter du dig det så?
Du ser blot affektionsværdien.
Det er godt.
Fint. Jeg letter selv på hatten, når nogen siger fars navn.
Men affektionsværdi gør mig da ikke til dåre.
Du kan glo på det klaver i 100 år.
Det er bare et klaver. Du kan ikke gøre det til mere.
Jeg køber Sutters land for klaveret.
Jeg får jorden, sælger afgrøder og tager frøene.
Så længe jeg har land og frø, klarer jeg mig.
Jeg kan altid få lidt mere.
Det havde min far også forstået. Det er jeg ked af, du ikke kan se.
Derfor tager jeg klaveret og sælger det.
Se på klaveret.
Se det engang.
Mama Ola polerede det med tårer i 17 år.
I 17 år gnubbede og gned hun sine hænder til blods.
Så gned hun det med sit blod, så det blev blandet med det andet blod.
Hver eneste dag Gud skænkede hende livet,
gnubbede og gned og polerede og bad hun over det.
"Spil noget for mig, Berniece."
Hver dag.
"Jeg polerede det for dig. Spil noget for mig, Berniece."
Du taler altid om din far.
Du ser ikke, hvad hans dumdristighed kostede din mor.
17 års kolde nætter i en tom seng. Og for hvad?
For et klaver?
For noget træ?
For at hævne sig?
Jeg ser på jer, og I tænker ens.
Du, Papa Boy Charles, Wining Boy, Doaker, Crawley.
I er ens.
Tyveri og drab... Hvad fører det måske til?
Mere tyveri og drab. Der kommer intet godt ud af det.
Folk bliver brændt og skudt!
Folk falder i brønden. Det stopper aldrig.
Stop nu, Berniece. Du behøver ikke hidse dig op.
Jeg har selv rapset lidt her og der, men jeg har ikke dræbt nogen.
Jeg ved ikke med jer andre. I må tale for jer selv.
Men jeg har ikke dræbt nogen.
Du var skyld i Crawleys død, som havde du selv skudt ham.
Der tager du fejl.
Det er jo tåbeligt af dig at sige sådan. Du viser din uvidenhed.
Var han her, fik han en røvfuld over, at de skød efter mig og Lymon.
- Crawley vidste intet om tømmeret. - Vi fortalte ham om det!
Spørg Lymon. Han vidste alt om det.
Han så, vi nolede det. Hvorfor var vi der ellers om natten?
Sig ikke, at Crawley ikke vidste det.
De prøvede at tage det fra os, men Crawley pressede dem.
Lymon og jeg så sheriffen og overgav os. Ingen skal miste livet for 50 dollar.
- Crawley vidste intet. I stjal tømmeret. - Vel gjorde vi ej.
Vi fragtede tømmer for Jim Miller og beholdt lidt selv.
Vi gemte det ved bækken, til vi havde nok til en ladning.
De så os, så vi ville hente det, før de gjorde.
Crawley hjalp os med at laste. Vi ville give ham lidt for det.
Crawley ville forsørge familien, og vi hjalp.
Vi fortalte ham om tømmeret.
Og at andre ville have fat i det.
Han bad os vente, mens han hentede sin .38.
Det startede balladen.
Den pistol kostede Crawley livet.
Vi havde lastet det halve, da de andre kom.
De kom med sheriffen. Vi prøvede at undslippe.
Vi gemte os, hvor bækken slår et sving, men der var de også.
Boy Willie sagde: "Lad os overgive os," men Crawley skød efter dem.
Så skød de tilbage.
Berniece.
Jeg ved, Crawley havde overlevet, hvis ikke du havde hentet ham.
Det var ikke min skyld, at han døde.
- Det var hans egen skyld. - Crawley er død og begravet.
Men I lever og ånder stadig. Længere er den ikke.
Han tog ud for at laste tømmer med jer og kom aldrig tilbage.
Jeg havde intet med Crawleys død at gøre.
Han er her ikke, vel?
Han er her ikke.
- Det var ikke min skyld... - Han er her ikke!
- Jeg... Doaker, få hende ud. - Han er her ikke!
- Jeg...
Rolig. Alt er okay.
Maretha tør ikke sove ovenpå mere.
Berniece ved det ikke, men jeg så Sutter før hende.
- Hvad? - Jeps.
For tre uger siden.
Jeg var lige kommet tilbage dernedefra.
Sutter havde højst været død i tre dage.
Han sad ved klaveret.
Jeg skulle på arbejde, og så sad han bare der.
Sagde han noget? Ledte han efter Boy Willie?
Jeg hørte ham ikke sige noget. Han sad der bare.
Jeg tror ikke, Boy Willie skubbede ham i brønden.
Sutter kommer efter klaveret.
Berniece må hellere sælge det. Det giver kun problemer.
Berniece har ret. Boy Charles tog ikke klaveret for at levere det tilbage,
men fordi han havde mere ret til det end Sutter.
Kan Sutter ikke se det, er det bare ærgerligt.
Sutter er død og begravet. Blæse være med gespenstet.
Han kan bare svæve rundt og spille klaver.
Men jeg tvivler på, han kan bære det ud af huset.
To for en dollar. Hvem vil have vandmeloner?
Jeg tager fem.
- To store vandmeloner. - Det er en dreng. Tillykke!
- Tag nogle gode nogle, ikke? - Der kommer to mere. Vent.
Pas på, den er tung.
- Værsgo. Tak. - Godt.
Her har vi noget salt. Det drysser du på her.
Smag engang. Hvad synes du?
En, to, tre smukke damer.
En af damerne spurgte, om de var søde.
Jeg sagde, at hvor vi dyrker vandmeloner, gøder vi jorden med sukker.
Hun troede vist på det. "Tænk, det har jeg aldrig hørt før."
Se her, Lymon.
Kan du se? Se ham lige spærre øjnene op.
Han har aldrig set mage til jakkesæt.
Det er ren silke.
Prøv det engang. Se, om det passer.
Se engang. Mærk!
Det er rart.
Rart og glat.
Det koster 55 dollar.
Alle de rige går i den slags.
Det kræver en pistol og penge at gå i det jakkesæt.
Du kan få det for tre dollar.
Kvinderne skvatter ud ad vinduerne, når de ser dig i det jakkesæt.
Giv mig tre dollar. Vis det frem derude.
Så får du dig en kvinde.
Prøv bukserne. Lad mig se det med dem.
Kan du se, hvor godt de passer?
Giv mig tre dollar, så er det dit.
- Se, Doaker. Ser han ikke godt ud? - Jo. Det er et godt jakkesæt.
Der er en skjorte til for en dollar. Fire dollars for det hele.
Hvad synes du, Boy Willie?
Det er fint, hvis den slags er din stil.
Heroppe mod nord går vi i den slags.
- Fire dollar for både jakkesæt og skjorte? - Det er billigt.
- Jeg burde tage 20 dollar. - Okay.
Her er fire dollar.
- Har du sko? Hvad størrelse bruger du? - 43.
Jeg har størrelse 43. De koster tre dollar.
- Lad mig se dem engang. - Det er virkelig pæne sko.
Med en fin snude. De er spidse, som du kan lide dem.
Boy Willie, vi går ud i aften. Jeg vil se mig omkring heroppe.
Måske kan vi gå i biografen.
Doaker, har de en biograf her?
Ja, Rhumba Theater på Fullerton Street.
Der er en højtaler på fortovet. Boy Willie ved, hvor det er.
Lad os gå i biografen. Lad os finde nogle kvinder.
Størrelse 43 for tre dollar.
De er fra Florsheim. Samme sko, som Stagger Lee gik med.
Er det størrelse 43?
Se mine fødder. Vi bruger samme størrelse.
Når du trækker i jakkesæt og sko, vil du være uovervindelig.
Nu skal du høre.
Tag dem for to dollar.
Kom, Boy Willie. Nu skal vi finde damer.
Jeg går op og gør mig klar. Giv mig et minut.
Lymon tænker kun på kvinder.
Hans far var lige sådan. Jeg var tit sammen med ham.
Jeg kendte også hans mor. Jeg var nær endt med at være hans far.
Jeg hedder Lucille.
Gem dem ad vejen.
Jeg er ikke langvejs fra.
Nemlig, du.
Hey!
Nemlig, du.
Kan du lide det? Så tag det.
Nej, kom.
Boxcar George er her.
Halløj!
Vinnie på klaveret.
Hey!
Nu ruller karavanen. Hey!
Hej, smukke. Skal vi danse?
Kom nu.
Ja.
Hov, hov.
Lad os bede aftenbøn.
Nu lukker sig mit øje Gud Fader i det høje
I varetægt mig tag!
Fra synd og sorg og fare
Din engel mig bevare
- Gud velsigne Doaker. - Gud velsigne Doaker.
- Gud velsigne Avery. - Gud velsigne Avery.
- Gud velsigne Wining Boy. - Gud velsigne Wining Boy.
- Gud velsigne Boy Willie. - Gud velsigne Boy Willie.
Kom.
- Hvem er det? - Avery.
- Hej.
Kom indenfor.
Jeg har lige været i bad.
Hvor er Boy Willie?
Vognen er næsten tom, så de fik solgt melonerne.
Jeg ved ikke, hvor de er. De var gået, da jeg kom hjem.
Hvad sagde mr. Cohen om din plan?
Han sagde, det vil koste mig 30 dollar om måneden.
Jeg talte ham ned fra 35.
- Det er nabo til Benny Diamonds butik. - Ja.
Berniece...
Men...
Kom og sid. Jeg...
Jeg gik og tænkte derhjemme.
Du er her, og jeg er der.
Jeg tænkte, at en prædikant bør være gift.
Det er bedre for menigheden, hvis prædikanten er gift.
Avery.
Ikke nu.
Berniece, du ved, hvad jeg føler for dig.
Jeg ordnede lejemålet med mr. Cohen.
Jeg får et lån og kan sætte det i stand.
Og jeg fik en lønforhøjelse på arbejdet.
Du kender mig. Jeg ejer ikke meget her i livet.
Penge forsvinder mellem hænderne på mig.
Men jeg har aldrig
kendt en kvinde, jeg holder af, som jeg holder af dig.
Og det mangler jeg.
Avery...
Jeg kan ikke gifte mig endnu.
Du er for ung til at lukke biksen.
Det har jeg ikke gjort. Der er masser af kvinde tilbage.
Hvor, og hvornår har du sidst set det?
Det var grimt sagt.
Og så fra en prædikant.
Når jeg nærmer mig, støder du mig altid væk.
Jeg har rigeligt at se til med Maretha. Jeg har nok, jeg elsker og tager mig af.
Men hvem elsker så dig?
Ingen kan komme ind på livet af dig.
Doaker får et fur. Du bider hovedet af Boy Willie.
Hvem elsker dig, Berniece?
Siger du, en kvinde intet er uden en mand?
- Okay. - Og for dig er alt fint?
Du kan bare gå uden mig uden at være mindre mand af den grund.
Det er fint.
Ingen spørger dig: "Avery, hvem elsker dig?"
Alt er fint for dig.
Men alle er bekymrede for Berniece.
"Hvordan kan hun tage vare på sig og opdrage et barn uden en mand?
Hvordan kan hun leve sådan?"
Alle spørger om Berniece. Siger, jeg ikke er kvinde uden en mand.
Avery, du må vide det. Hvor meget kvinde er jeg?
Det var ikke mig. Bebrejd mig ikke for, hvad andre siger.
Jeg bebrejder ikke nogen noget.
Jeg siger bare, hvordan det er.
Hvor længe skal Crawley afholde dig?
Er det ikke over tre år siden?
Før eller siden må du komme videre.
Livet giver os udfordringer, men vi skal leve!
- Crawley har været død i tre år. - Tak, jeg ved, hvornår han døde.
- Jeg er ikke klar til at blive gift. - Hvad er du så klar til?
At lade den ene dag følge den anden?
Livet er mere end at leve fra dag til dag. En dag er hele livet pludselig passeret.
Jeg står her lige nu.
Men jeg ved ikke, hvor længe jeg kan vente.
Avery, jeg har sagt, vi kan tale om det, når du har din kirke.
Jeg har for meget andet om ørerne lige nu.
Boy Willie og klaveret
og Sutters spøgelse.
Jeg troede, jeg så syner, men...
...Maretha har også set det.
- Hvornår? - Lige efter, jeg kom hjem i går.
Maretha tør ikke sove deroppe mere.
Velsigner du huset, forsvinder han måske.
Det ved jeg ikke.
Jeg ved ikke, om det er noget, jeg skal rode med.
Maretha må ikke være bange for at sove.
Velsigner du huset, forsvinder han nok.
Det kræver en særlig type prædikant at gøre den slags.
Jeg siger til mig selv,
at når Boy Willie rejser, tager han det med sig.
Jeg tror, Boy Willie skubbede ham.
Nej, problemerne sydpå har eksisteret i lang tid.
Yellow Dog-spøgelserne har skubbet folk, siden Boy Willie var dreng.
Nogen dernede skubber folk i brønden. De falder ikke af sig selv.
Hvad sagde Doaker om at sælge klaveret?
Doaker vil intet have med det at gøre. Det ville han aldrig.
Han lagde ansvaret fra sig for længe siden.
Han var imod, at jeg tog det med, men jeg kunne ikke efterlade det.
Da mor døde, lukkede jeg klaveret, og jeg har ikke åbnet det siden.
Jeg spillede kun for hende.
Da far døde, var det, som om hele hendes liv var klaveret.
Hun bad mig om at spille,
for så kunne hun "høre min far tale til sig".
Berniece, jeg har poleret det. Spil noget for mig.
Jeg troede, at udskæringerne blev levende og gik rundt i huset.
Tiden er inde.
Sent om aftenen hørte jeg nogle gange mor tale med dem.
Jeg svor ikke at være sådan.
Jeg spiller ikke, for jeg vil ikke vække ånderne.
De skal ikke gå rundt her.
Alt det må du lægge bag dig.
Det er ligesom med Crawley.
Alle møder hindringer undervejs.
Du kunne gå ind og spille lige nu.
Du kunne gå derover, og Gud ville ledsage dig.
Du kunne lægge hindringerne fra dig
og vende dem ryggen.
Kom nu, Berniece.
Læg dem fra dig, og vend dem ryggen.
Gå nu over, og brug det som Guds instrument.
Gå nu over, og lad det spille noget muntert.
Jeg spiller ikke på det klaver!
Det sker aldrig.
Der står i Biblen: "Gud er vor tilflugt og styrke."
Med Guds styrke kan du lægge fortiden bag dig.
Med Guds styrke kan du udrette alt.
Gud spørger kun, hvad du fremefter vil gøre.
Og du skal blot gå over og spille på klaveret.
Kom nu, Berniece.
Kom nu.
Sådan, ja.
Avery...
Du...
...skal gå nu.
Lad mig ordne min toilette.
Vi ses i morgen.
Okay, Berniece.
Så går jeg hjem.
Jeg går hjem og læser min bibel.
Og i morgen...
Giver Gud mig styrke i morgen,
kigger jeg forbi og velsigner huset.
Jeg vil vise dig Guds styrke.
Vi behøver ingen seng.
Min farfar tog damerne med om bag stalden.
Nok er du fra landet, men det er meget primitivt.
- Lymon? - Hej, Grace!
- Du har været en god ven. - Kom her!
- Kom nu. - Jeg vil møde flere som dig.
Rød er min yndlingsfarve. Kom.
Det er tomt.
Tak.
Du behøver ikke gå på bar.
Man ved aldrig, hvem man løber ind i.
Man kan både blive stukket ned og skudt.
Lever man det liv, går det før eller siden skævt.
Man ældes hurtigt.
Jeg ved ikke, hvad kvinderne derude tænker på.
De er mest bare ensomme.
De vil bare tilbringe natten med nogen.
Det er nogle gange lige meget, hvem det er.
Sådan var jeg selv.
Nu... er det ikke lige meget.
Derfor er jeg kommet.
Mine kvinder skal være afslappede sammen med mig.
Så begge parter nyder det.
Vi må se, om vi passer sammen.
Jeg vil ikke have kvinder, der ikke giver sig tid til det.
Før ville jeg.
Før tog jeg revl og krat.
Avery er rar.
I skulle tage at gifte jer.
Du ville være prædikantens kone og slippe for at arbejde.
Jeg hader at bo alene.
Jeg ville ikke være en byrde for min mor,
så jeg rejste, da jeg var... 16.
Men alt, jeg prøvede, gik skævt.
Bliv ved med at prøve.
Så skal det nok gå.
Det er sent.
Jeg ved ikke, hvad der blev af Boy Willie.
Jeg tager skoene af.
Jeg har ondt i fødderne.
Var du gået i seng?
- Jeg vil ikke holde dig vågen. - Det gør du heller ikke.
Jeg kan alligevel ikke sove.
Du har natkjole på.
Jeg kan lide, når kvinder har pænt nattøj på.
Det klæder deres hud.
Den er bare fra butikken.
Det er ikke noget dyrt.
Godt...
Jeg sover her på sofaen.
Jeg skulle sove på gulvet, men jeg tror ikke, Boy Willie kommer hjem i nat.
Wining Boy solgte mig jakkesættet.
Han sagde,
det var magisk.
Den her havde jeg glemt.
Jeg købte den af en mand for en dollar.
Det er samme parfume, som dronningen af Frankrig bruger.
Det sagde han.
Jeg ved ikke, om det passer, men jeg lugtede til den.
Den duftede fint.
Her. Lugt engang.
Se, om du kan lide den.
Den dufter godt.
Værsgo.
- Tag den. - Det kan jeg ikke.
Her. Behold den.
Du finder en at give den til.
Nej, du skal have den.
Så du dufter godt.
De sagde, at man skal...
...komme den...
...lige her.
Bag øret.
Så gør du det...
...dufter du godt hele dagen.
Sådan. Nu dufter du godt.
Du dufter godt for Lymon.
Koncentrer dig. Se mig i øjnene.
Se på målet. Sådan. Og drej.
Sådan ja.
Sådan.
Du får en til. Vent.
Og efter det begyndte alle de hvide dernede at falde i brønden.
- Har du set en brønd? - Nej.
Der er en mur om sådan en brønd. Gør det igen.
Det er svært at falde i.
- Håndleddet. - Det er forkert.
Det er den forkerte. Her.
Sådan.
Ingen kunne greje, hvorfor de gik og faldt i brønden.
Så alle sagde, Yellow Dog-spøgelserne skubbede dem.
Har nogen set spøgelserne?
De er jo som vinden.
- Kan du se vinden? - Nej.
De er som vinden.
Man kan ikke se dem,
men nogle gange når man er i knibe, kan de godt hjælpe.
Det siges, at tager man til, hvor Southern og Yellow Dog krydser...
Tager man til, hvor de to linjer krydser hinanden,
og kalder på dem...
...så taler de til dig!
Måske passer det. Jeg har ikke prøvet.
Maretha, gå op, så kommer jeg og ordner håret.
Mor, der er ikke mere hårpomade.
Her. Løb hen og køb en dåse mere.
Kom tilbage med det samme. Du skal ikke lege derude.
Pas på bilerne. Se dig for over gaden.
- Jeg har bedt dig forlade mit hus. - Så er det godt, jeg er i Doakers hus.
Doaker! Bed ham rejse. Sig det til ham.
Boy Willie har intet gjort, der gør, jeg smider ham ud.
Jeg har sagt, at kan I ikke enes, så lad hinanden være i fred.
Sådan. Nu er jeg ikke i din del af huset.
Jeg har forladt din del af huset.
Når Lymon er tilbage, bærer jeg klaveret ud.
- Jeg får dig til at lade det stå. - Med noget bedre end en .32-20?
Hold nu op med det der. Boy Willie, lad hende være.
Hvorfor tirrer du hende?
Det gør jeg ikke. Jeg siger sandheden.
Hun truer mig, så jeg siger, hun har at have hold i det.
Derfor taler jeg ikke med ham. Han siger ikke andet end den slags.
Tog Avery hjem for at hente sin bibel?
Hvad vil Avery gøre? Han gør intet med mig.
Gid Avery ville fortælle mig om klaveret.
Han burde bekymre sig om kirken og ikke om mig.
Kom. Tænd komfuret, og varm kammen op.
- Avery har ret i noget. - Læg noget over skuldrene.
Han finder vej her i livet.
Jeg er ikke enig, men han baner sig en uhindret vej.
Han ender med at blive rig af at sælge brød og vin.
Sid stille. Var du en dreng, behøvede jeg ikke gøre det.
- Det må du ikke sige. - Du har intet med barnet at gøre.
Hvordan tror du, Maretha har det med at høre det?
Boy Willie, lad mig så være.
Lad hende dog være. Hvorfor kritiserer du hende?
Kan du ikke gå ud og se, hvad der sker på gaden?
- Så du har noget at tale om. - Jeg venter på Lymon.
Gå ud og se, hvad der sker. Du skal ikke på arbejde i morgen.
Jeg må sikre mig, I ikke slår hinanden ihjel.
Tal med Berniece. Hun ville ønske, Maretha var en dreng.
Det kan man ikke sige til et barn.
Taler du med hende, så tal om klaveret.
For det er ikke noget at skamme sig over.
Jeg tager mig af mit barn. Når du får et, så gør, hvad du vil.
Skulle jeg sætte børn i verden?
Hvorfor skulle jeg bringe andre ind i alt det her?
Jeg kan godt sige dig...
Var jeg Rockefeller, fik jeg 40 eller 50.
Jeg lavede et barn om dagen, for de ville få en god start i livet.
Men jeg har intet at tilbyde.
Jeg så tit min far sidde og stirre på sine hænder.
Som ældre ved jeg, hvad han tænkte. Han sad og tænkte:
"Jeg har store hænder, men hvad gør jeg med dem?
Jeg har store hænder, der kan alt.
Jeg kunne bygge noget med de hænder, men hvor er redskaberne?
Jeg har kun mine hænder."
Ejede han selv land, havde han ikke haft det sådan.
Havde han foden under eget bord, bøjede han ikke nakken.
Det er det, jeg mener.
Livet er ikke forunderligt. Det skal takles.
Lærer du din datter, hun er nederst, vil hun hade dig for det.
Det er sandheden. Det er sådan, hendes liv er.
Hun behøver ikke blive der. Vend hovedet den anden vej.
Måske er du nederst, men jeg er ikke. Jeg lever livet på toppen.
Jeg spilder ikke mit liv nederst. Jeg har samme plads i verden som andre.
Alle andre må oppe sig for at nå op på mit niveau.
Du er nederst med os andre.
Tror du det, opfører du dig derefter, og så ender du der også.
Doaker, Berniece siger, farvede er nederst her i livet.
Hun tror, hun hører til der.
Lever du nederst? Ser du dig selv sådan?
Jeg lever bare så godt, jeg kan. Jeg tænker ikke på oppe og nede.
Det sagde jeg også til hende.
Jeg ved ikke, hvor hun har det fra. Det lyder som Avery.
Avery tror, at fordi de hvide gav ham en kalkun, er han bedre end alle andre.
At det hiver ham op fra bunden.
Ingen skal forære mig en kalkun. Jeg kan købe min egen.
Stil jer ikke i vejen, så får jeg både to og tre kalkuner.
Du kan ikke engang få en kylling! Og ingen står i vejen for dig.
Ret hovedet op, Maretha.
Du skal ikke se ned. Hold hovedet oppe.
Du har det hele i munden.
Hele dit liv er det alt, du har haft.
Nu skal jeg sige dig noget om mig.
Jeg blev født i flammernes tid.
Verden ville ikke have mig, og det vidste jeg, fra jeg var syv år.
Verden mener, den er bedre uden mig.
Det accepterer Berniece.
Hun prøver at bevise noget for verden.
Verden er bedre på grund af mig. Jeg er ikke som Berniece.
Mit hjerte slår. Det slår lige så højt som andres.
Hvad enten de er sorte eller hvide.
Nogle gange slår det højere.
Og når det sker, kan alle høre det.
Det kan godt skræmme folk. Også Berniece.
Det kan skræmme folk at høre en niggers hjerte slå.
Min mor fødte mig ikke forgæves.
Så hvad gør jeg?
Jeg sætter mit præg på verden, som når man snitter i en træstamme.
"Boy Willie var her."
Det er det, jeg vil med klaveret.
Jeg vil sætte mit præg på verden, som min far gjorde.
Men ellers tænker jeg ikke på, hvad Berniece siger.
Hvor fanden har du været?
Jeg troede, det var Lymon.
- Berniece, se, hvem der er her. - Kom ind og sid ned.
Bare ignorer dem. De har vrisset hele dagen.
Læg kammen tilbage på komfuret.
Berniece sagde, du ville komme og velsigne huset.
Ja, jeg har studeret min bibel.
Hun bad mig mane Sutters spøgelse i jorden.
Her er intet spøgelse. Det er kun i Bernieces hoved.
Lad hende om det.
Hjælper det hende, går der ingen skår af dig.
Berniece siger, Maretha så det.
Jeg fandt i hvert fald et sted i Biblen med en velsignelse.
- Det skal nok hjælpe. - Du er værre end Berniece at tro på det.
Du lyder, som om det er her. Gå op og se efter.
Det gjorde jeg, og jeg så det ikke.
Kan Biblen fordrive ham fra hendes tanker, gør du måske det rette.
- Men hvis... - Ti dog stille.
Det har intet med dig at gøre. Lad ham gøre, hvad han vil.
Jeg stopper ham ikke. Avery har ingen magt til det.
Jeg har ingen magt, men Gud har.
Gud har magten over alt, han har skabt.
Gud kan udrette alt. Gud siger: "Gud befaler, og det sker."
Gud sagde: "Lad der være lys." Så blev der lys.
Skabte verden på seks dage og hvilede på den syvende.
Gud har magt over liv og død.
Jeg frygter ikke, at han jager et gespenst bort.
Hvor har du været? Jeg har ventet.
Jeg mødte Grace.
Glem nu alt om Grace.
Hej, Berniece.
Lymon, tag den anden ende af klaveret.
Boy Willie, nu starter du ikke. Lad det klaver være.
Pas på derovre, Lymon. Doaker, bland dig udenom.
I kan ikke bare tage det. Hvordan kan I bare tage det?
Berniece sagde intet om at sælge klaveret.
Det behøver hun heller ikke. Vi løfter en ende ad gangen.
- Hvad skal vi med rebet? - Kom om på den anden side.
Boy Willie... Berniece.
Boy Willie, er du sikker på det her?
- Sæt jer ned og tal om det. - Der er intet at tale om.
Jeg taler ikke med Berniece.
Kom så, Lymon.
Maretha, flyt dig så.
Fjern hende, Doaker!
Kom. Gør, som din mor siger.
Hold da helt kæft, ikke?
Jeg var inde på Seefus.
Folk sprang tilbage fra fortovet og talte om, at Patchneck Red kom.
Jeg gik ud for at se, hvem de talte om, ikke?
Gamle John D. fra Tyler.
Ham er alle bange for. De kalder ham Patchneck Red.
De vidste ikke, jeg gav den skiderik stryg.
Pas på, brættet ikke glider.
Boy Willie, hvad har du der? Du har sprut gemt i frakken.
Flyt dig så, Wining Boy.
Doaker, hvad har du? Jeg er tørstig.
Du har vist fået nok af det, du har drukket.
Glem din tørst, og se at få hvilet dig.
Jeg skal nok få hvilet mig.
Jeg kan altid finde et sted at hvile hjemme hos Berniece.
Ikke også, Berniece?
Wining Boy, sæt dig ned.
- Du har drukket og stinker langt væk. - Alt det drikkeri huer ikke Berniece.
Jeg er ikke uærbødig over for Berniece.
Berniece, er jeg uærbødig? Jeg er bare flink, ikke?
Hele dagen har fremmede behandlet mig som familie.
Men her hos familien behandler de mig som en fremmed.
Jeg kan købe min egen whisky!
Jeg vil have selskab, ikke whisky.
Gå hen og læg dig. Du har drukket rigeligt.
Jeg vil ikke lægge mig!
Boy Willie og jeg skal feste. Ikke også, Boy Willie?
Sig det.
Jeg vil spille klaver. Se her.
Lymon og jeg vil flytte klaveret.
- I flytter ikke det klaver. - Fjern dig, Wining Boy.
Klaveret bliver her i huset, ellers må I tage mig med det.
Flyt dig så. Doaker, tag ham!
Vent lidt.
Jeg skrev en sang til Cleotha.
Den er til minde om hende.
Doaker, kunne du mærke det?
Berniece, mærkede du kulden?
- Doaker... - Hvorfor taler du til mig?
Det er nok Sutter.
Avery, velsign så huset.
Velsigner du noget, så velsign klaveret. Det har kun skabt problemer.
Velsigner du noget, så velsign det.
Vil han velsigne, så lad ham velsigne det hele.
Køkkenet, ovenpå.
Berniece, hæld vand i flasken.
Hold lyset.
Hvad du end gør,
så må lyset ikke gå ud.
Maretha, bliv her.
Hellige Fader...
...vi er samlet her til aften i dit hellige navn
for at fordrive James Sutters spøgelse.
Ja.
Må vandet bære din ånd, Hellige Fader.
Må det være et våben og skjold mod al ondskab, Fader.
Må det rense og velsigne denne ydmyge bolig.
Hvor der er godt,
skal det onde spredes for alle vinde.
Vig bag mig, Satan!
Vig bag mig, når vi ærer Guds hellige navn.
- Ja. - Sandelig.
Ja, Gud, vi mærker din ånd. Vi ærer dit nærvær, Gud.
Vi takker dig, Fader.
Vi mærker dit nærvær her, Gud.
- Ja, vi takker dig. - Ja.
Gud velsigne dette hus.
Vig bag sandhedens hammer, når den bryder løgnene ned, Gud.
- Vi takker dig... - Al den prædiken. Bed det om at fordufte.
Jeg tager vievand og renser dig for al afskyelighed.
Jeg renser dig for falske idoler.
Jeg skænker dig et andet hjerte.
- Et hjerte af kød. - Kom nu, Sutter.
- Jeg lægger min ånd... - Kom nu, Sutter.
- ...så du... - Kom så, Sutter!
- ...følger mine love. - Sutter!
I skal holde mine bud...
Kom og drik vandet. Du er allerede faldet i brønden.
- Kom og drik vandet. - Jeg giver dig min ånd.
Du skal følge mine love.
Kom så, Sutter!
Ja, kom så!
Kom nu, Sutter.
...og du skal være renset for afskyelighed.
Jeg renser dig for falske idoler.
- Jeg skænker et nyt hjerte... - Her er vand.
- Kom så, Sutter. - Jeg tager vandet...
- Kom og få vand. - Du skal renses.
For al afskyelighed og alle falske idoler. Jeg renser dig.
- Kom så, Sutter! - Jeg... Gud i det høje...
Gud Herren.
Jeg renser dig, og du skal være ren.
For al afskyelighed og falske idoler renser jeg dig.
Boy Willie.
Sutter!
Jeg renser dig med vand og renser dig for falske idoler.
Jeg renser dig og giver dig et nyt hjerte...
Sutter!
...følge mine love og holde mine bud.
Du skal adlyde.
Jeg renser dig med vand, og du er renset.
For al afskyelighed og falske idoler renser jeg dig.
Jeg giver dig et nyt hjerte og...
Hellige Fader.
Hør os, Fader.
- Ja. - Hør os.
Sutter!
Jeg... Jeg vil...
- Du skal gå... - Mor!
...følge mine love og adlyde mine bud.
Du skal adlyde.
Jeg renser dig med vand, og du er renset.
Sutter!
- For falske idoler... - Ja.
Jeg fjerner stenhjertet og giver dig et hjerte af kød.
Jeg giver dig ny ånd i dit indre, så du kan følge.
Så du kan følge mine love og adlyde mine bud.
Du skal adlyde.
Jeg giver dig...
Berniece, jeg...
Jeg kan ikke.
Berniece, jeg kan ikke.
Jeg kan ikke... Jeg...
Jeg kan ikke...
Gør det, Berniece.
Gør det.
Gud, vi takker dig. Gud Herren, vi ærer dit navn.
Vig bag mig, Satan.
Tal til dem.
Du skal hjælpe mig.
Du skal hjælpe mig, Mama Berniece. Du skal hjælpe mig.
Du skal hjælpe mig, Mama Esther. Du skal hjælpe mig.
Du skal hjælpe mig, Papa Boy Charles.
Du skal hjælpe mig, Mama Ola.
Du skal hjælpe mig.
Du skal hjælpe mig, Mama Berniece.
Du skal hjælpe mig, Mama Esther.
Du skal hjælpe mig, Papa Boy Charles.
Du skal hjælpe mig, Mama Ola.
Du skal hjælpe mig.
Ja.
Ja!
Du skal hjælpe mig, Mama Berniece.
Du skal hjælpe mig, Mama Esther.
Du skal hjælpe mig, Papa Boy Charles.
Du skal hjælpe mig, Mama Ola.
Du skal hjælpe mig.
Du skal hjælpe mig, Mama Berniece.
Du skal hjælpe mig, Mama Esther.
Du skal hjælpe mig, Papa Boy Charles.
Du skal hjælpe mig, Mama Ola.
Du skal hjælpe mig.
Tak.
Berniece...
Spiller du og Maretha ikke på det klaver,
ved jeg ikke...
...om Sutter og jeg ikke kommer tilbage.
Tak.
Hold op med at klimpre på det klaver.
Jeg øver mig.
- Så spil ordentligt. - Sådan?
Ja, sådan, min skat.
Hvem har lært dig at spille sådan?
TIL SALG
INDEHAVER: R. SUTTON, SUNFLOWER, MISS.
TIL MAMA
BASERET PÅ SKUESPILLET AF AUGUST WILSON
TIL MINDE OM KWAME FIREMPONG, DANIEL JONES, TARAJA RAMSESS, KEVIN TUREN
Tekster af: Helle Kaiser-Nielsen