Mål for fjellturen:
Få en dypere tilknytning til naturen.
Stig opp av min egen aske som en hersens føniks.
Få et fordømt diplom.
Hei! Til lykke med det som hadde vært vårt seksårsjubileum.
Savner deg.
Perfekt, takk.
-Alt ok? -Ja, bare bra.
-Straks tilbake. -Ok.
Jeg tar en, takk.
Gratulerer, Helen!
Så gjør du bare sånn, egentlig.
Hei, søs. Bra at du fikk ham på kroken.
Vær grei, det er bryllupsdagen hans.
Og vær grei med meg også.
Du vet jeg ikke kan det. Jeg syns ikke han passer for deg,
og ikke Jake heller, så…
-Hva? -Hvem?
Hvem? Jake, min beste venn siden åttende klasse.
-Har du slag? -Nei.
Jeg sto med ryggen til. Hei, Jake. Går det bra?
Bare bra. Du ser flott ut.
Takk.
Takk til deg.
Duncan, takk for at du prøver å være en beskyttende bror,
men det trengs ikke.
Mike og jeg har vært sammen lenge.
Vi er gift nå, ok?
I dag giftet vi oss, og det vil gå bra,
og det går bra med meg.
Takk, men jeg har litt mer livserfaring enn deg.
Jeg er ikke så mye yngre enn deg, Helen.
-Og vi har levd nok… -Fem år.
…til å gjenkjenne et stort…
-Ikke nå igjen. -Skade!
Wow! For et dansetrinn.
-Går det bra? Jeg kan hjelpe deg. -Takk.
En tabbe! Det er riktig ord.
Duncan?
Har noen sett verten?
-Han gikk til elva med en jente. -Hvilken jente?
Hvilken elv?
Helen? Hei.
-Hei, hvordan går det? -Hei, har du sett Duncan?
Jeg må gi ham nøklene, han passer huset mitt i helga.
Hva sa du om Duncan?
Har du sett ham? Hva?
Har du sett Duncan? Han passer huset mitt, jeg må gi ham nøkkelen.
Jeg hører ikke hva du sier.
Musikken er for høy. Hvem spiller musikk så høyt?
Ok. Vil du gå utenfor?
Greit, ute kan jeg høre deg.
Uventet å se deg.
Ja, jeg må gi nøklene til min idiotiske bror.
Han og kjæresten gikk til elva for 30 minutter siden.
Hvilken kjæreste?
Molly. Hun er grei, du vil like henne.
-Mike. -Prater du med ham enda?
Han ringer ofte. Tror han glemmer at vi er skilt.
Ja vel.
-Vil du ha en drink? -Nei, jeg reiser bort i morgen.
Kom an, det er tidlig enda.
-Jeg vil dra hjem og pakke. -Ja.
Jeg husker at du pleide å være artig.
Hva for noe? Jeg er fortsatt artig.
Ikke sånn ment.
Jeg er så artig at du knapt kan fatte det.
Uansett, kan du gi nøklene til Duncan?
Han passer huset mens jeg er vekk.
Men hvem vet om han husker det?
-Han tar seg av det. -Slik han tok seg av Pickles?
Det var ikke hans feil.
Han kjørte over Pickles. Var det Pickles feil?
Den hunden levde i ti år til.
Det er ikke poenget.
-Godt å se deg, Helen. -Godt å se deg.
Men si til bestevennen din at han er teit.
Det skal jeg ikke.
-Hei sann. -Hei. Fikk du nøklene?
Ja. Beklager det i går. Kaffe?
-Gjerne. -To sukkerbiter, ingen fløte.
Jeg tar ikke sukker for tiden, men takk.
Du tar ikke sukker for tiden?
Jeg vil senke sukkerinntaket.
Klar for å komme ut i naturen, og male alle farger i en vind?
Om du ser en bjørn… Jeg har sett mange bjørne-dokumentarer.
Bare klø dem på magen, de elsker det.
Flott, det skal jeg huske.
Ikke brenn ned huset mitt.
Ikke rør sukkulentene, de må ikke vannes.
De ser knusktørre ut.
Her er en liste med ting du kan fikse.
Bare følg lista, alt står der.
Ok, det her er noe en seriemorder gjør.
Laminert. Har du lamineringsmaskin?
Ikke gjør noe dumt.
Vil du noen gang slutte å plage meg?
Gjør du noe riktig, så slutter jeg å plage deg. Ok?
Det er nøkkelen.
På tide å bli voksen. Du er 35 år.
Jeg gjør riktige ting. Jeg er voksen.
-Ja. -Ja?
Teknisk sett.
Du kommer til å få det så bra. Du får mange merker, og mange nye venner.
Det er en campingtur for voksne. Det er ikke en leirtur.
Ja. Bueskyting-merket.
Ingen bueskyting.
Kos deg!
-Takk, Duncan. -Det går bra.
Takk.
Jeg er ansvarlig, eller noe.
Ha det!
Si hei til bestemor Gigi!
Gigi, er du her?
Er på bokklubben, snart tilbake.
Det blir vel middag for én.
Skjønne drømmer, våkne til meg
Stjerneskinn og duggdråper venter på deg
Lyden av en vond verden høres om dagen
Skjønne drømmer, våkne til meg
Hurra! Bravo!
Kjære, så fint å ha deg her.
Jeg er glad for å være her.
Du ser flott ut, Gigi.
Du kan jo ikke slutte å prøve, selv om du vil.
-La oss se etter romsøppel. -Du vet jeg aldri finner romsøppel.
Se nøye på den store helheten.
Nei, det er derfor det heter den store helheten.
Man skal ikke se nøye på den.
Hvordan har du det?
Det samme.
Nei. Du er her, så nå er det bedre.
Det er sant.
Er alt ordnet?
Ja. Alt er signert, avklart og levert.
Jeg har ikke sett ham på over et år, men…
Nå som det er offisielt, føler jeg meg trist igjen.
Skjønner du?
Faktisk ikke.
Din bestefar døde, jeg rakk aldri å skille meg. Den tufsen.
Men du skal likevel
dra på den gærne turen?
Er du ikke bekymret?
Nei, hvorfor skulle jeg være det?
Jeg har aldri vært på campingtur.
Sist vi prøvde å lage s'mores,
brant jeg nesten ned huset.
Hva er så farlig?
Det hadde jeg glemt.
Savner deg, Nate.
-Hei, Mike. -Helen, hei.
Beklager at jeg forstyrrer. Kan jeg komme innom?
Jeg er ikke hjemme.
Setebeltet er på. Jeg er i bilen. Jeg skal på tur.
På tur? Jaså? På fjellet?
Ja.
Det høres artig ut.
Nå som vi endelig er skilt
innser jeg at vi giftet oss, men jeg var ikke gift.
-Jeg var ikke i ekteskapet. -Ja.
Ja, jeg vet det.
Jeg føler at nå vet jeg hvordan man skal være gift.
Mike, jeg må legge på, ok?
Jeg må legge på. Ringer deg når jeg er tilbake, ok?
-Snakkes vi når du er tilbake? -Ha det.
Ok, vær forsi…
Det er ikke hårføner på rommet.
Den er på rom 16. Vil du ha det?
Jeg vil ikke ha nytt rom, bare en hårføner.
Den henger på veggen, og kan ikke tas ned.
Hei. Skal du på skogturen?
Takk og lov, flere gamle!
Trodde jeg var alene!
Er det bare ekle ungdommer,
med unge kropper og unge sinn? Godt at vi har hverandre.
Dessverre har vi hverandre.
-Jeg heter Hugh. -Helen.
Jeg ser ikke ut som en Hugh.
Min far kalte meg opp etter Hugh Hefner, og trodde jeg ville bli en pikenes Jens.
Han er død nå. Hugh Hefner, altså. Min far er i Calabasas.
Vel, jeg skal krype til sengs på dette motellet.
Det er allerede en guffen opplevelse.
Ok, Lulu. Takk for ingenting.
Ikke bli drept i kveld, Helen. Vi må starte i morgen.
Røyken bak deg gjør meg urolig.
Nei da, det er bare viben min.
Jeg liker Halloween og sånt.
Som pumpkin spice. Det er min greie.
Jaså?
Jeg hadde kyssesyken i rommet du skal bo i.
Takk så mye.
Klokka sju er det karaoke i møterommet. Jeg er MC.
Kult, takk.
God morgen.
-Har alle signert ansvarsfraskrivelse? -Ja.
Ok, folkens. God morgen!
Bare sitt, så begynner vi.
Hei.
Ok, gjør dere klare for det største eventyret i hele deres liv.
Mitt navn er Beckett, deres turguide og instruktør.
Bak meg ser dere et kart over ruta vår.
Vi skal gå deler av Connecticuts 82 km av Appalachia-ruta,
og ca. 50 km gjennom delstaten New York.
Det er enormt, men vakkert.
På turen har vi ansvarlige aktiviteter.
Blant grunnprinsippene har vi å ikke etterlate noe, og å planlegge.
Det er det vi gjør nå.
Ta dette til dere.
Vi starter om en time, mot mitt favorittsted, Painted Meadow.
Før vi begynner tar vi en rask introduksjonsrunde,
for å bli litt bedre kjent.
Så kommer vi til utstyret.
Husk at dette er teamet deres.
Ok. Navn og hensikt, vær så gode.
Hei! Jeg er Windy. Ikke Wendy, Windy med "i".
Jeg er 28, og har nettopp tatt mastergrad. Jeg er her fordi friluft er livet.
Og min bror tok kurset i fjor, og sa det var utrolig.
Han brakk beinet, men jeg tror det var hans feil.
Jeg husker ham.
-Det var hans feil. -Ja.
Neste.
Hallo. Jeg er Hugh.
Jeg er… år.
Gammel nok til å ikke snakke om alder.
Hun vet hva jeg mener. Jeg er håpefull skuespiller.
Jeg elsker utfordringer, men hater frustrasjon.
Jeg vil overvinne det.
Jeg vil innhylle meg i smerte og frustrasjon.
Bra. Det får du.
Neste?
Ja.
Står til? Mason, 28.
Råvaretrader. Lever trader-livet, om du er med?
Vært turgåer siden jeg var baby.
Jeg er her for å holde meg i form.
Om noen har spørsmål, er jeg en åpen bok.
Flott. Har dere spørsmål, bare spør meg.
-Takk. -Eller meg.
Bare sitt. Nei, ikke deg. Takk.
Neste? Du?
Ok. Mitt første spørsmål er, hvor gammel er du?
Dette handler ikke om meg. Navn og hensikt?
Jeg heter Helen, og er engelsklærer.
Jeg bor i Pittsburgh,
og er her fordi jeg ble skilt.
Min eks og jeg slo opp for et år siden.
Det forekom utroskap,
og vi hadde vært separert lenge før vi skilte oss.
Men det er som et utslett.
Det fester seg til deg, og blir værende, så…
Jeg vil ha en omstart.
Dere vet det ikke, men livet er krevende.
Jeg gikk gjennom en spontanabort lenge før vi ble separert.
Så familien jeg ønsket meg, gikk i dass.
Så jeg er her
fordi jeg vil slutte å bryte løftene til meg selv.
Jeg vil begynne å holde dem, så dette…
Dette er første steg av mange.
Jeg tror at om jeg sier det høyt, gjør jeg alvor av det.
Ok, flott.
Du kan sette deg.
Neste? Hva med deg?
Hei, jeg heter Jake.
Jeg jobbet innen helse.
Lege, men ikke nå lenger.
Jeg er vel her
av samme årsak som henne.
Hva var navnet ditt?
Hun heter Helen.
Helen.
Akkurat.
Det Helen sa gjorde inntrykk på meg.
Av og til er livet krevende.
Du må finne måter å slå tilbake på.
Jeg er vel her for å slå tilbake.
Ok, flott.
Neste?
Hei, jeg er Sue.
Jeg er millennial.
Jeg skal ta et taushetsløfte på turen.
Det handler om å styrke åndeligheten.
Tro meg, det blir ikke lett,
fordi jeg aldri har gjort noe sånt før,
og jeg var debattant på videregående og høyskolen.
Så jeg elsker å diskutere.
Men jeg tror jeg starter løftet nå.
-Akkurat nå? -Ja.
Å ja.
Nå, iallfall.
-Ok. -Hei!
Jeg heter Kaylee. Jeg vil konfrontere min frykt for tre.
Da jeg var åtte bygde pappa en tømmerhytte,
uten vanntetting.
Så det var ubehagelig, kan du si.
Når det regnet, var det som å bli begravd
i en mørk trekiste.
Ikke et hyggelig minne.
Så…
Ok!
Da går vi til utstyret.
RYGGSEKKER
SOVEPOSER
TELT
MAT
STOLER
DIVERSE
Er skoene helt nye? Fikk du ikke skoene vi sendte?
Jo, men jeg glemte dem hjemme.
Heldigvis passer de nokså bra, så det er bra.
Du er problemet.
Ok, folkens. Vi står opp med sola,
og skal gå 10-20 km hver dag.
Vi tar et par hviledager,
men ikke mange, så nyt dem.
Flått er ingen spøk.
Dra sokkene opp, og se nøye etter flått.
Alle fikk turstøvler for noen uker siden, som nå skal være inngått.
Sokker er viktige. Blir de våte, får dere skyttergravsfot.
Dere må ta dem av og tørke dem. Heng dem på ryggsekken.
Dere skal sove i tomannstelt.
Dere vil være utslitte, og vil hate alle i nærheten.
Dere kommer til å fise dere skakk.
Det kommer av frysetørket mat.
Dette er ikke en tur for nybegynnere.
Det er oppført som turgåing for nybegynnere i katalogen.
Ja, det er det.
Du vet hva jeg mener.
Vi fyller lagrene halvveis.
Kun det nødvendige. Ingen sjampo.
Ingen deodorant. Tar du det med, må du spise den.
Og vær grei og ta med undertøy.
Jeg?
Vær overrasket.
Jeg har med undertøy.
Det var det. Ta med en skrivebok som reisejournal,
og en for underholdning.
Ta med mobilen, men den vil ikke fungere.
-Ja. -Hva om det blir krise?
Jeg har satellitttelefon.
Hvor bæsjer vi?
Et helikopter flyr deg til basen.
-Er det sant? -Nei.
Som en fugl, eller dyra i skogen,
bruker du den store, runde kloden som toalett.
Til slutt, når turopplevelsen er over
stemmer vi på hvem som får vårt diplom for beste turgåer.
Vi pakker ferdig, fyll opp sekken umiddelbart,
og så kan dere spise middag på La Rosa.
Det er byens eneste alternativ.
Vi ses på bussen klokka seks i morgen.
Er du sen, blir du ikke med.
La leken begynne.
-Er sjåføren klar? -Ja.
Ok, kan alle komme hit?
-Pass på at du har alt. -Sekken veier bare 55 kg.
Hei, hva i helvete gjør du på min tur?
Din tur?
Ja. Sendte Duncan deg for å passe på meg?
Nei.
Du må dra.
Jeg skal ingen steder.
Ok. Jeg gjør dette på egenhånd.
På egenhånd?
Med Beckett og seks andre?
Jeg meldte meg på for lenge siden. Du får holde ut.
Gud, så irriterende du er!
Fra nå av kjenner vi ikke hverandre.
Ikke snakk til meg, ikke se på meg.
Greit. Jeg skal ikke snakke til deg, eller se på deg.
Aldri.
Ikke engang når du ber om hjelp.
Ok, bra. Det skal jeg ikke.
Flott.
Perfekt.
Kan du stikke av?
Har dere alt?
Ja.
Beckett? Jeg føler fortsatt at jeg mangler viktig informasjon.
Det er en opplevelsestur. Du lærer på veien.
Her, dette hjelper.
Ok, men jeg føler meg dårlig rustet, som fersk turgåer.
Alt står der. Du finner ut av det.
Hva om jeg ikke gjør det?
Da dør du.
Hei.
Hvorfor har vi ikke kaffe? Jeg blir morderisk uten.
Det blir verre enn jeg trodde.
Du sier stadig sånt.
Som hva?
At dette er forferdelig, og det blir verre enn vi trodde.
Ja, unnskyld.
Jeg gjør ofte det. Jeg prøver å kutte ut.
Mamma tror det er en selvoppfyllende greie.
Si noe bra, så skjer bra ting. Si noe dårlig, så skjer dårlige ting.
Jeg prøvde det med skuespill. "Jeg er god skuespiller."
"Jeg får oppdrag. Jeg er Meryl Streep!"
Det virker ikke. Jeg er ikke Meryl Streep.
Jeg selger forsikring.
Det er en bra jobb.
Frøken Chaplin er her. Sue, hva med lyden av taushet?
I morgen. Jeg måtte fortelle Kaylee noe…
Nei, jeg har ikke fått i meg kaffe, så snakk med Kaylee.
Ok? Glad i deg.
Kaylee. Vi gikk tom for bensin…
God morgen, supermodeller.
Hei sann.
Helen, føler du deg ok?
Nei.
Skulle ha droppet den andre margaritaen.
Drakk du margarita?
Jeg sa jeg drakk to, så ja.
Har du en bok, så du kan tenke på noe annet?
Nei, jeg tok ikke med en bok.
Reglene brytes alt. Hun glemte boka.
-Ja. -Sladrehank.
Jeg glemte det ikke.
Jeg tok ikke med en, for å fokusere på villmarka.
Ok.
Jeg tok med en.
Jeg har med Asias latinos: Hvordan filippinere bryter rase-normer.
Hvordan gjør de det?
De gjør det…
-Jeg skal si det når boka er lest. -Ok.
Jeg har en psykologi-lærebok.
Og se, Jake har også med en lærebok, om hvaler.
-Og seler. -Og seler! Så søt han er.
Han skal forske på dem i Baja etter turen. Helt vilt.
Det er vilt. Faktisk virker det sprøtt.
Ganske sykt. Det blir episk.
Du kan låne boka om du vil, Hannah.
Jeg heter Helen.
Ok, stikkprøve. Hva gjør du om du føler et hotspot?
Håndter det.
Stemmer, Ellen. Et hotspot er starten på en blemme.
Som en blemme i emning.
Føler du en, stopp og fiks det, ellers blir du brakt i kne.
Dette er vårt Normandie.
Vår D-dag. Vi skal gå 16 km. Om en time begynner smerten.
Sov, mediter, gjør som du vil.
Kom igjen!
Hurra!
Husk å ta med flasker, kopper og bøker.
Folkens, vi er framme!
Denne sekken blir tung.
Jeg sitter fast. Takk.
Hugh, skal du raska på, eller være like treig hele veien?
Ha en fin tur.
Ok, folkens, benytt dere av fasilitetene.
Hvor er de?
Der.
Jeg blir med.
Au!
Søren.
Å nei.
Kom igjen, folkens!
Gjør dere klare for den beste opplevelsen i deres liv.
-Hva er det? -Gud, beinet ditt!
-Det går bra. -Er det blod?
Nei, hva skjedde?
Seriøst? Vi har ikke begynt.
Jeg snublet da jeg tok på meg sekken.
Hvem har førstehjelpen? Jake?
Kan vi bare gå? Det størkner fort.
Ser ut som du traff en arterie.
-Vi har en skade. Samle dere her. -Det blør mye.
-Må vi samle oss? -Dette er latterlig.
Ok, doktor. Du er helseansvarlig, vær så god.
Følg med mens J-dog tryller.
Vi kan sette oss.
Kom an.
Hvordan fant du skogens skarpeste stein?
Min vanlige flaks.
Tåpelig trekk, Ellen.
Sist gang jeg fikk et sånt kutt, falt jeg opp trappa.
Ikke ned, opp.
Jeg slo hodet. Hodet blør mye.
-Hva skjer med taushetsløftet? -Jeg tar pause.
Kan vi få litt albuerom? Stå der, takk.
Så du er endelig skilt fra kødden?
Ja. Takk for at du spør.
Aner ikke hva du så i ham.
Ok, alt i orden.
-Takk. -Et merkelig sted å begynne.
-Jeg syns det er fint. -Her.
Hva driver du med? Jeg klarer det.
Jake, alt ok?
-Ja, hun er topp. -På med sekkene.
-Klar? -Klar.
Klar!
Ok.
Kan vi begynne nå?
Følg meg, og hold sammen.
Dere, det er mer tre enn jeg trodde.
Det er en skog.
Denne veien. Jobb som team.
Da han sa "ingen sjampo", mente han tørrsjampo?
All sjampo. Det er skadelig for alger og bakterier.
Bryr vi oss om det nå?
Pass på her, det er ulendt.
-Er det bare oppoverbakke? -Dette er moro på første nivå.
-Ulendt? -Hva er moro på andre nivå?
Et øyeblikk, Mason.
Kom igjen, da.
Jeg vet det suger å gå sakte, men lagarbeid er også en ferdighet.
Husk det.
Det er en lysning om noen kilometer. Vi tar lunsj der.
Da går jeg dit.
Bra jobba.
-Om noen kilometer er det lunsj. -For en nydelig dag.
Ja, det er det. Vi har flaks.
Drikk litt. Vi skal gå i tre timer til.
De fleste så ikke dette, fordi Ellen henger etter.
-Hvem? -Jeg.
En blå mann.
-Hei! -Heisann!
Hun har tråkket på to stokker på stien. Hvorfor gjør vi ikke det?
-Den kan være råtten. -Riktig.
Jeg skulle si det.
En råtten stokk tåler ikke vekten. Et brukket bein betyr evakuering.
Ikke gjør det, Ellen.
De kan sittes på. Rumpa er bred, vekten er fordelt.
-Rumpa brekker ikke. -Hennes kan det.
Beckett?
Mitt navn er Helen, med "H".
Ok. Pakk sammen, vi drar.
Mellomlange steg, folkens.
Det var frekt.
-Det blir mørkt. Bør vi slå leir? -God idé. Hva er det til middag?
Fortsett å gå.
Ok, ser ut som et bra leirsted.
Når vi slår leir fins det ikke hierarki. Alle bidrar.
Jake, du tar deg av bålet.
Windy, del ut maten.
Mason, Sue, Hugh, Helen og jeg begynner med teltene.
Og Kaylee kan…
Slapp av.
Men hva er det til middag?
Hadde du solgt på blow-off-toppen i april, kunne du ha fått god pris på kobber.
Grunnlaget legges for en uunngåelig opptur.
Trader du metall? Edelt? Eller ser du bare på makroen?
Jeg knuser fortsatt bare tall.
Hvor lenge har du drevet med dette?
Trading? I omtrent fire år, med 25 prosent årlig avkastning.
Jeg tvinger meg selv til å dra på slike eventyr.
For å unnslippe skrivebordet.
Samme her.
Ja. Folk tror de vet hvem jeg er på grunn av dette.
Men jeg er mer enn bestanddelene mine.
Jeg tror alle er mer enn vi virker som.
Vet noen hva et bjørneheng er?
Fredagskvelder hos meg.
Å henge maten mellom to trær for å ikke tiltrekke bjørn.
Riktig. Hvorfor det?
Så bjørnen ikke spiser den ekle tørrmaten.
-Ja. -For å holde bjørner unna leiren.
Riktig. Ta matsekkene og følg meg.
Vi satte oss nettopp ned! Herregud.
Hvem er vår første bjørneheng-frivillige?
Jake?
Ok.
Du trenger vel trening.
Ideelt sett bør sekken henge 4 meter oppe,
mellom to trær med minst 4 meters avstand. Hvorfor?
Bjørnen kan klatre opp og prøve å få tak i den.
-Ha den utenfor rekkevidde. -Riktig.
Bruk to tau på rundt 15 meter.
Tau laget for bjørneheng, med lav vekt.
Helen, kast vannflaska til Jake.
Fest vannflaska med karabinkroken.
Så knytter vi tauene i to ulike trær når sekken henger i lufta.
Herregud. Bjørnen kan få maten min, dette er som å løse kald fusjon.
Jeg elsker fusion-mat.
Vi skal slenge tauet over to greiner.
-Jeg tar den. Jake, du tar den. -Hva sa han?
Det forklarer ingenting.
-Ok, Beckett. -Får du det til, Beckett?
Vis hva du kan!
Nesten!
-Rist det av deg. -Nytt forsøk.
Du klarer det.
-Bra stil. -Wow!
Bra jobba.
Ok, nå kommer det. Ta sats.
Pass på nesa.
Bruk underhåndskast.
Har du gjort det før?
Så klart.
Du klarer det.
Et til.
-Sånn ja. -Ja!
-Der kom det. -Ja!
Det gikk.
Når tauet henger over greinen, fest matsekken.
-Ja? -Bør vi forvente å møte bjørner?
Det er villmarka, så vær forberedt på alt.
Hva med store løshunder?
Det er svært usannsynlig.
Hva om bjørnen har rabies?
-Da er det over. -Hva da?
Kan bjørnen bite av tauet?
Det er også usannsynlig,
men om en bjørn med rabies er så iherdig,
er du død, og han er mett.
Derfor heter det livets sirkel.
-Mufasa. -Jake, kan du stå der?
Nå skal vi heise opp sekken.
Nå ser vi hvordan det gjøres.
Hånd over hånd.
Den bør ikke være så tung at den ikke kan løftes lett.
Og så binder du fast tauet.
Så lett er det.
Ok, det blir mørkt. Vi går til leiren igjen.
Ja.
BJØRN MED RABIES? TO TRÆR, FIRE METER
Jeg…
Fingrene mine er iskalde.
-Det ble kaldt veldig fort. -Ikke sant?
-Dette er uvant. -Jeg er fra California, samme her.
Går det bra?
Ja, alltid. Hva med deg?
Jeg savner mamma.
Alle savner vel mødrene sine.
Ja.
Hvordan da?
Vi er bestevenner, og prater nesten hver dag.
Er du og din mor nære?
Min bestemor, som heter Gigi, oppfostret meg og broren min.
Å ja.
Kan jeg spørre hva som skjedde?
Det er mye å fortelle, og jeg er sliten.
Tror ikke vi bør gå innpå det nå.
Det er helt greit.
Er du tur-forelsket i noen?
Tur-forelsket, wow…
-Det er ikke så mange å velge mellom. -Greit nok.
Jeg overrasker meg selv litt, for jeg vet ikke hva som går av meg.
Jeg er så forelsket i Jake.
Han er så hyggelig, og fin,
og lar seg ikke herse med.
Og han er lege!
Ja, han sa det. Tror han var lege, men sluttet.
Så han er vel en som slutter mer enn han er lege.
Jeg fikk inntrykk av at han tar en pause, liksom.
Men uansett, han drar på eventyr og skal studere hvaler.
Ja, syns du ikke det er sprøtt?
En voksen mann som skal studere hvaler? Skulle tro han var åtte år.
Jeg syns han er rå.
Å. Vel, nei.
Jeg syns ikke det er rått å studere havdyr.
Jeg vet ikke. Han virker rar.
-Vel, god natt. -God natt.
Ja! Pølse?
-Morn. -Hei.
-Søren. -Tatt på fersken.
Jake?
Ja. Vær så god.
Hodepine?
Ja, faktisk.
-Drikk mer vann. -Ok.
Ta en tablett senere, om det blir verre.
Og lua virker stram. Kan være det.
-Føles bra. -Kaffe, Ellen?
Gjerne. Jeg heter Helen, med "H".
Jaså? Helen.
Med "H". Helen.
Takk.
Jeg trenger hjelp med bandasjen.
Å, ja. Sett deg på den steinen.
Jeg henter utstyret.
-Hvorfor er kaffen så god? -Vet ikke. Jeg er rå på kaffe.
Jeg hører rykter om hvor rå du er.
Men om du er så rå, hvorfor har du så mange briller?
Sikker på at du har med nok?
Wow. Er du så sint av å ha meg her at du gjør narr av brillene mine?
Så modent. Skal du mobbe Hugh for det også?
Nei.
Jeg er langsynt, så jeg trenger dem av og til.
Dette er solbriller.
Å ja, fordi sola er lys. Det gir mening.
Ja. Og jeg har en nattsyn-greie.
Hva har det å si?
Du, kneet mitt har det bra.
Jeg har gnagsår, men jeg kan fikse det.
Ordentlige gnagsår?
Fulgte du ikke med?
Jo. Jeg skrev "håndter det" fem ganger.
Men jeg håndterte det ikke i tide.
Gi meg sakene, så gjør jeg det.
Få se.
Fy faen, rene skrekkfilmen. Hvorfor sa du ikke fra?
Etter kneet, og at jeg var treg, ville jeg ikke sinke alle igjen.
Og jeg er sterk, så jeg merker ikke smerte.
Jaså?
Helen, er du deprimert?
Hva snakker du om?
Hvorfor er du her?
Av samme grunn som deg.
Det er umulig.
Ok. Jeg er her fordi jeg ville ha en ny utfordring,
og overgå begrensningene mine.
Og få en omstart på livet.
Vent. Den andre foten.
Altså, folk skader seg ofte på slike turer.
Ja, men de har ny ledelse.
Ny ledelse? Beckett?
Stoler du på Beckett?
Stusset du ikke av de 11 ansvarsfraskrivelsene?
Nei, jeg skal ta diplom.
-Du er heldig om du overlever! -Nei, der tar du feil.
Du tror du snakker med den gamle, kjipe læreren
som legger seg halv ti. Det gjør du ikke.
Dette er den nye og bedre Helen, en som spytter i ansiktet på farer,
og tisser i skogen.
Nye Helen virker kvalm.
Ja, hun er det.
Hva mente du med den nattsyn-greia?
Det er ikke noe.
Ikke si det til noen, ok?
-Hvorfor ikke? -Jeg besto ikke helsetesten.
-Er du gal? -Vi skal ikke gå på natta. Det er greit.
Du sa nettopp at det er farlig her, og det er om du har perfekt syn.
Som deg trengte jeg nye utfordringer.
Går det bra?
-Ja. -Veldig bra.
-Herregud, du tuller. -Det går bra.
Hør etter!
Helen med "H" fikk fire gnagsår på første dag.
Herregud, vi er i gang igjen.
Mason har litt av skylden for gnagsårene. Hvorfor det?
Fordi folk som Mason, super-turgåere,
stresser de som ikke er det, som Helen.
Folk som Mason står for like mange skader som de som Helen.
Seriøst?
Jeg skadet meg selv.
Ikke vær en Mason.
Ha en god innstilling, og vær lagspiller.
Og ikke vær en Helen.
Kjenner du antydninger, som jeg forklarte på bussen,
og før bussen, og etter…
-Håndter det. -Umiddelbart.
Helen med "H", bruker du hoftebeltet?
Herregud!
Turgåere, åtti prosent av vekten bør ligge på hoftene,
ikke på skuldrene.
Stram inn beltet, ellers blir du fort sliten.
Jeg lærer mer av å høre hva jeg gjør rett.
Gjør noe rett, så skal jeg si fra.
Har hørt den før.
Få fart på beina, folkens. Minst 16 km i dag.
Vi skal lage turnavn, og du får ikke velge selv.
Og jeg sa…
Hei sann.
Se hvem som endelig kommer.
Fem høye.
MATLAGER
Ja.
DOMMEDAG
Det er turdag, baby!
-Hei. -Hei sann.
-Klare? -Ja.
De er hjemmehørende i østlige Canada.
Det var så lett å unngå, og du gikk rett på.
-Ja, jeg mener… -Typisk deg.
Det var vel det.
Beckett, jeg må spørre…
Min bror sa han brakk beinet av å sparke en stein. Er det sant?
Helt sant. Din bror var en pest og en plage.
FARTSDEMPER
-Du studerer lykke? -Ja.
Psykologien fokuserte kun på problemene. Nevroser, patologier og forstyrrelser.
Sikkert for å analysere livets bedritne sider, for å kurere dem.
-Ja. -Men jeg studerer det folk gjør riktig.
Hvordan glade, veltilpassede folk lever.
Det gir mening.
To minutters drikkepause! Spis litt, om dere må.
Vi skal vel ikke sette oss.
Hver kveld noterer jeg tre bra hendelser. Det er en øvelse jeg studerer.
Og det gjør deg lykkelig?
Delvis. Hva er tre bra ting som har skjedd i dag?
Ok, Windy, tror ikke jeg kommer på tre ting.
Det blir kaldere, og jeg har investert i naturgass,
jeg får drikke hvitvin igjen, og klarer meg uten deodorant.
-De er bra. -Det var unødvendig.
Helen, din tur.
Ok. Jeg er glad vi har denne samtalen.
-Én. -Ok.
Havregrøten til frokost var litt mindre gummiaktig.
-To. Ok, fortsett. -Enig.
Denne er bra.
Jeg elsker å våkne med kaldt ansikt fra fjelluften,
men soveposen holder kroppen herlig og varm.
Herlig!
-Ja, den er god. -Magisk.
Hva med deg, Windy?
Ok, i dag…
La meg se. Jeg elsket kokekaffen vi fikk i morges.
Herlig.
Lukten av mose i skogen.
-At det svir i musklene i oppoverbakke. -Nei takk.
Og hvor frisk og fin lufta er.
Du er for flink.
Jeg har øvd mer. Og det er kampropet mitt.
Sett pris på alt!
Mitt kamprop er: "Grining kan du gjøre i puta, Kaylee!"
Kaylee.
Mitt er nok: "Dra deg vekk!"
Men jeg liker "sett pris på alt!"
-Vi kan dele det. -Ok.
Vi fortsetter, det er langt igjen.
Ok.
Hvorfor gjør du dette, Sue?
Hvorfor taushetsløftet? Du er snakkesalig.
Kvinner bør snakke.
Mason kan ta taushetsløftet. Herregud.
Du er ment for å snakke. Nei, du klarer det. Skjerp deg.
En uke til. Vi klarer det.
Ok.
Nei.
-Jeg orker ikke mer. -Tenk at du fortsatt spiser det.
Jeg vil heller på McDonald's.
Takk.
Hvorfor er du her?
Og ikke si du skal ta omstart.
-Du er ikke en begonia. -Hva?
Begoniaer må plantes om hvert år.
-Herregud. -Ok, ikke mer blomsterhumor.
Hvorfor jeg kom hit…
Jeg tror jeg ble lei av å være mett på meg selv.
Ikke sant?
Hva med deg?
Noe lignende.
Jeg ville presse meg selv, og føle meg viktig.
Å ha en interessant historie å fortelle,
ulik den jeg lever hver dag.
Jeg kunne ha blitt mye rart.
Et sted på veien tok jeg et feilskjær, og finner ikke veien tilbake.
Nå ser jeg at det nok er for sent.
Nei, Hugh, det er ikke…
Det går bra. Det er sannheten.
Jeg har innfunnet meg med det,
og det føles godt å si det høyt.
Jeg vet hvordan det føles.
Ja.
-Meryl, det er vår tur å ta oppvasken. -Kommer!
Kaylee… Takk skal du ha.
Herregud.
Hva er det?
Hvorfor ser du på meg? Har jeg noe i ansiktet?
Nei.
-Ikke tenk på det. -Ok.
Helen, vær forsiktig.
-Jeg var forsiktig. -Du var ikke det.
Hva er problemet?
Hver gang du gjør noe dumt her ute, må noen redde deg.
-Må du alltid redde noen? -Hva prater du om?
Som delfinene i California.
Husker du det?
Ja. Du lot som du var en stor helt, og gjør det samme nå.
-Jeg gjør ikke det. Og de var sjøløver. -Ok. Jeg ser hvem du er, faktisk.
Den ydmyke, fordringsløse legen
som elsker grovt brød, kan alt om villmarka,
og ser ned på oss andre som idioter.
Jeg ser ikke ned på noen. Jeg bryr meg ikke om andre enn…
Kan du ikke si hva du tenker, i stedet for å glo som en skrulling?
Ok.
Du var for god for ham.
Det var det du ville si?
Ja.
I skogen, her og nå,
måtte du fortelle meg det?
Hvorfor tror du at du kan si det?
Jeg vil ikke at du skal gå tilbake til ham.
Hvorfor skulle jeg det?
Det lurte jeg på.
Hvordan våger du…
…tro at du kan belære meg om mitt bedritne ekteskap.
Når du har levd mitt liv, gjort feilene jeg har gjort,
og vært i mine sko, kan du si noe.
Inntil da kan du passe dine egne saker.
Og jeg må ikke reddes. Ellers takk.
Vet du hvorfor? Jeg redder meg selv. Du kan kutte ut nå.
Ok, i morgen avviker vi fra skjemaet.
Vi har kommet langt på ti dager, så vi skiller lag.
Vi skal teste kartlesingen deres.
Vi tar samme sti, med en halvtimes mellomrom, og møtes til middag.
Det er en grei sti, og vi pakker ut alt.
Vi møtes før solnedgang for å slå leir igjen.
Kan vi ikke la leiren stå?
Skal vi gå med teltkameratene?
Herregud, ikke si det.
Vi fordeles ut fra hastighet.
De fire raskeste, og de sakteste.
Unntatt Mason.
-Du går med de sakteste. -Kom an.
Lagarbeid. Du skal lære det på et eller annet vis.
På tide å sove. Vi går ved soloppgang.
-Kom igjen! Kan vi diskutere det? -Jeg vil gjerne diskutere det.
Diskusjonen er over! Vi er et team.
Tilbake, og bort dit. Sånn ja, bra.
Vi ses til middag.
-Ha det, folkens. -Ha det.
Hellige Maria, ser jeg syner?
-Er det papir? -Hva?
Hvordan pakker man sammen?
Seriøst?
Søppel? Samling her.
Hvor ofte har vi snakket om å respektere naturen?
Ingenting ligger igjen.
"Finn en dypere knytning til naturen."
"Stig opp av asken som en hersens føniks."
"Få et fordømt diplom."
Flott. Vil noen ta æren for dette?
Noen?
Ingen?
Hva sa jeg ville skje om jeg så dere kaste søppel?
-Du kom til å klikke. -Riktig!
Herregud.
Glemte det nesten.
Beckett!
Pust dypt, kompis.
Alt i nærheten er brennbart.
Jeg sier klart fra. Jorda er ikke en fylling.
Hva gjør han?
-Skjer det igjen, brenner jeg alt. -Aner ikke.
Hva driver du med?
Første gruppe, 30 sekunder!
Windy, hjelp meg.
-Plukk opp papiret! -Endelig klikket han.
Var det flere som nøt det?
-Som en føniks? -Jeg vil ikke snakke om det.
Ok. Du…
Jeg vil si unnskyld for det i går.
Ikke tenk på det. Vi glemmer det. Jeg er også lei for det.
Du kan ta vare på det.
Men ikke les det enda.
-Kom! -Hvorfor det?
Tretti minutters skille!
Hva skal du ta vare på?
Jeg finner på noe.
Dere, vent på meg!
Tror Windy er forelsket i Jake. Men hvem er ikke det?
Jeg tror de hadde passet bra sammen.
Å? Jeg aner spenning mellom dere. Skikkelige vibber.
Nei.
Faktisk kjenner vi hverandre.
Han er min brors beste venn, jeg har kjent ham i årevis.
Begge meldte seg på for flere uker siden, uten å vite om hverandre.
Kan ikke tro at du sier det først nå.
Men på La Rosa sa han at han meldte seg på noen dager før.
Noen dager før vi kom?
Ja.
-Rart. -Ja.
Jeg vet ikke.
-Helen, kan du gi meg en hånd? -Ok, kommer.
Teller et kyss om det pågår i to sekunder?
Jeg så ikke et kyss.
Jeg gjorde det.
Har vi sett noen markører?
Hvilke markører?
Det er tragisk.
-Hva da? -Jake er best til å kysse, og er opptatt.
-Tenk at vi prater om det. -Ok, la oss drikke.
Hvordan vet du at han er god til å kysse?
Windy sa det. Men han kysset bare henne.
Han trakk seg etterpå.
-Kjærlighet ved første kyss. -Det er ikke sant.
-Kan vi droppe det? -Det er noe mellom dem, det er tydelig.
Trærne har kjemi med ham.
-Ja. -Og hva mener dere med "opptatt"?
Windy er forelsket i ham. Han er nok forelsket i henne.
Det er ubekreftet.
Begge elsker fårehunder, waffle fries, seiling og vin, så…
Kaylee, alle elsker det, spesielt waffle fries.
Tror ikke turnavnet passer. "Dommedag"?
Hun er så smart. Vi bør kalle henne…
"Smart saus".
Det er dumt.
"Smarting"?
Du kan bedre.
Begge er gode på bjørneheng, og elsker vin. Rart at de ikke er gift.
Bare vent. Det er sånn folk blir forelsket.
Mason på tisse.
Æsj, for en tanke.
Vent, folkens. Jeg har kartet.
Ja. Hjelp meg, Mason.
Men man kan ikke kjenne foreldrene sine slik vennene deres gjorde.
Når de får deg, og må oppdra deg, er de ikke lenger som før.
Fortapt i en voksen-verden. Så trist.
Ja, det er trist.
Ikke få meg til å grine i skogen, Kaylee.
Skal vi noen gang øke tempoet, eller er dette alt?
Du trenger en blund.
-Å nei. -Jeg blir sulten.
Hugh, kan jeg få se kartet?
-Vi kan ikke stoppe igjen. -Hvorfor smaker vannet hamburger?
Nam! Gleder meg til å spise burger.
-Å nei. -Balansestokk!
Vi skulle gå over fjellet.
Vi skulle ha tatt til venstre her.
Jeg ønsket alltid å bli turner.
De sa jeg var for feit, så…
Herregud. Hugh?
-Herregud. -Hugh, er du ok?
Hugh?
-Er han ok? -Nei, han besvimte.
-Å nei. -Vi må ta av sekken. Mason!
-Mason! -Seriøst?
Tar du den siden?
En, to…
Ok.
-Kaylee, stopp. -Unnskyld.
-Kan du reise deg? -Tror ikke det.
Han ligger med ansiktet ned. Vi må flytte ham.
Nei, det går bra!
Se i boka, tror det står at jeg kan ligge sånn.
Jeg har lest boka, det står ikke det.
Skal man flytte en som er såret?
Tror ikke det, men han kan ikke ligge sånn.
-Jeg vet det. -Ok.
Dere kan ta skuldrene hans, og jeg tar beina.
-Mason, kan du hjelpe til? -Vent.
Jeg føler meg mye bedre.
-Bare la meg ligge. Hodet er ok. -Det går bra.
-Smør solkrem på nakken min. -Vi snur ham, og legger ham på stien.
-Klare? En, to, tre. -Nei!
Er det ene beinet lengre enn det andre?
Ja, det er brukket.
Vi må spjelke beinet.
Kaylee, hent to pinner. Sue, ta en langermet skjorte.
-Herregud. -Kan du røre på foten?
Jeg hørte et knekk.
Det er ikke bra.
Hvorfor gikk du på stokken? Hørte du ikke da Helen ble kjeftet på?
Beckett sa det en million ganger.
Seriøst, Sue? Se an stemningen, da!
Oi, et esel.
Et esel?
Ok, nei, han hallusinerer.
Gi meg en nummer to, og stor fries.
Hvem vil gå etter hjelp?
Du.
Foten er nummen.
Dette er…
Her er manualen, der får du svar på alt. Jeg kommer så fort jeg kan.
Hva om han dør?
-Det skjer ikke. -Hva om han sier mer om esler?
Det er en mulighet.
Det går bra, Hugh.
Jeg kan reiki.
Jeg går etter hjelp. Bli her med Kaylee og Sue, ok?
Unnskyld, jeg vet ikke hva som skjedde.
Det går bra.
Gjør klar soveposene og teltet nå,
og sov etter tur, så en av dere er våkne hele tiden.
Hold varmen.
Jobb sammen.
Jeg kommer tilbake, ok?
Dere klarer det.
Ok, dette klarer du. Du leste manualen.
Bare pek kartet
mot stien.
Vi må gjøre noe.
Det er ikke bare snakk om å være langsom.
Noe har skjedd.
-Det har gått flere timer. -Ja.
Vi må legge en plan. Vi kan ikke bare sitte her.
Nå kan vi ikke gjøre noe. Det er for mørkt.
Om de hadde gått feil, hadde de vært tilbake.
I verste fall finner vi dem i morgen. Så lenge…
Hei, dere. Jeg fant dere.
Hvor har dere vært?
Vi valgte feil sti, gikk oss vill, og Hugh falt. Han er skadd.
Hvor ille er det?
Han gikk på en stokk.
Hvor ofte må jeg be dere ikke gjøre det?
Ja, du sa det mange ganger.
Foten gikk gjennom, og han falt framover. Tror han er i sjokk.
-Var han bevisst? -Ja, men han besvimte da vi flyttet ham.
Hvorfor flytte ham?
Han lå på en stokk. Jeg la ham på ryggen og spjelket beinet.
Lurt.
Hvordan så han ut?
Blek og klam.
Vi må få ham ut.
Nei, det er for mørkt.
Første regel er å ikke skape flere ofre. Vi evakuerer i morgen.
Du var flink. I morgen henter vi ham.
Dette er alvorlig.
Vi slår leir klokka fem. Ingen mat eller kaffe.
Vi spiser mens Jake og jeg pleier Hugh. Det blir en tøff dag.
Nå legger vi oss, og husk personen din.
I morgen trengs de.
Låter bra.
Kom.
Sulten? Vil du ha kaffe?
Ja, det hadde vært flott.
Faktisk er jeg litt i sjokk selv.
Det skjedde så fort, og han var slått ut.
Og Mason bare… Takk.
Han skrudde helt av, uten videre.
Vet ikke hva som skjedde med ham.
Godt at du er ok.
Ja, takk.
Får ikke sove.
Unnskyld om jeg holder deg våken.
Det går bra, jeg får heller ikke sove.
Hva mente Beckett med at vi ville trenge personen vår?
Vi gjorde en øvelse
hvor vi måtte se for oss en person
som er glad i oss og tror på oss.
Om det blir tøft her ute,
skal vi henvende oss til dem i tankene,
og få styrke fra dem til å fortsette.
Hvem er din person?
Min mor.
Ja, din mor er flott.
Hun husker hva alle heter.
Hun lagde kjempegod iskake.
Ja, hun lager det fortsatt.
Hvem er din person?
Sikkert Nathan.
Er det broren du mistet?
Vet du om ham?
Jeg vet at det skjedde en ulykke,
men Duncan har aldri fortalt om det.
Ja.
Vi var så gode venner. Vi gjorde alt sammen.
Vi bygde slott, og hadde en lek…
En greie…
Ikke nå, vi må prøve å sove.
Det går bra, jeg vil høre.
Han hadde fylt fem, og jeg var seks.
Vi var samlet i sjøhytten til noen venner av foreldrene mine, og…
Nathan ville se på båtene. Han elsket båter.
Og han ba meg igjen og igjen
om å bli med til havnen, og…
Jeg ville bli i huset,
og se en film med de andre barna, og…
Han gikk.
Jeg så det ikke. Ingen så det.
De fant ham på kvelden.
Så forferdelig.
Jeg er lei for det.
Jeg tenker så klart, hvorfor ble jeg ikke med?
Hvorfor ikke be foreldrene mine om å ta ham med?
-Men du var seks år, sant? -Ja, men…
Jeg forstår logikken,
men det forandrer ingenting.
Duncan var ofte syk.
Min mor gikk helt i oppløsning.
Så ble mine foreldre skilt, og min far dro.
Så forlot mamma oss hos Gigi en dag.
Og hun kom aldri tilbake.
Hun sender tekstmeldinger og spør hvordan det går.
Så jeg sier alltid: "Jeg har det supert."
Fordi du alltid er super.
Tror ikke jeg noen gang har vært super.
Jeg er dyktig til å miste folk.
Jeg har mistet Nathan, mine foreldre, og nå…
-Ikke Duncan. -Nei.
Han ba ikke om å bli født, vet du.
Han ble kastet ut i møkkastormen, akkurat som deg og meg.
Men jeg er så sint på ham.
Jeg vet det er urettferdig, men…
Han slapp å gå gjennom det jeg gjorde.
Han må ikke drasse på den byrden jeg bærer på.
Foreldrene dine forlot ham også.
Ja.
Det blir en brutal dag.
Vi bør nok sove.
Kysset du Windy?
Ja, men vi lekte "nødt eller sannhet".
Var det "nødt eller sannhet"? Da gir det mening.
Men hvorfor bryr det deg?
Du snakker fortsatt med eksmannen din.
Han ringer meg.
Ja, og du svarer.
Du snakker stadig om at bruddet henger over deg,
det klenger seg på deg, men det er ikke det jeg ser.
Jeg ser deg klenge deg til det, og ham.
Ja vel, bare så du vet det,
jeg klenger meg ikke på noen, eller noen mann.
Og jeg er i stand til å snakke med en
som var mannen min uten å ha en…
Ja, så lenge det er alt det er.
Hvorfor låter du som en sjalu kjæreste?
Vet du hva? Vær så god. Kyss alle pene folk i 20-årene med munn.
-Én person. -Da kan jeg prate med min taper-eks,
og alle andre tapere, uten å plage hverandre med det.
Helen…
Glem det. God natt.
Jeg vet ikke hva vi kan forvente der,
så alle må være årvåkne.
Vet du…
-Helen? -Ja?
Du stelte Hugh, fikk skikk på Mason, Sue og Kaylee, og fant oss.
Du er kartleseren vår.
Ok.
Bra jobba.
Godt gjort, Helen.
Ok, da går vi.
Jeg har elsket deg så lenge
Og i ditt gode selskap
Sue, gi meg kniven. Jeg skal gjøre slutt på det.
Og jeg vet, Greensleeves Du var det jeg ønsket
Greensleeves, du var alt jeg…
Helen?
Takk og lov.
-Hei. -Jøss, du kom tilbake.
Så klart. Dere var flinke.
-Hallo, sykepleier. -La oss se på deg.
Endelig får vi være alene.
Om bare vi hadde et bedre påskudd.
Han kan ikke gå på det beinet.
Ja.
Ok, vi lager en båre.
Hvem har bjørneheng-tauet?
Dere tre, finn to grener på 2,5 meter, som tåler vekten hans.
Mason, gi meg tre jakker.
Kom igjen, sett i gang!
Ok, vi møtes om noen timer. Takk.
Det går bra, vi skal få deg ut.
-Det vil gå bra. -Ok.
Nærmeste utvei er 5 km østover. Vi møter en ambulanse der.
Vi oppsummerer. Mason, Helen, Jake og jeg tar Hugh.
Kun små sekker. Vi henter ryggsekkene senere.
Jeg tar Hughs sekk.
Windy, Kaylee og Sue bærer mat og utstyr til Painted Meadow-leirstedet.
Vi ses til middag.
I morgen er det fridag. La oss møte den trygt.
Ha det.
Lykke til. Glad i deg, Hugh.
Hvordan har han det?
Han har store smerter. Han sa Helen er helten hans.
Du gjorde det bra, Helen med "H". Bra jobba.
Gi meg litt tid, jeg må gjøre meg klar.
-Klare? -Bare se på meg.
-Se på ansiktet mitt. -En, to, tre.
Rett ut armene, det er lettere å bære sånn.
Bra.
-Klare? -Kom igjen.
Jeg vet ikke, men ryktet går
Lille Beckett er tolv år
Kjempemorsomt.
Tv-en streiker, bilen er død
Endte i en fremmeds seng
-Hva? -For en rar ting å si.
"Nittini flasker", dere?
Da går tiden.
Nittini flasker med øl på veggen
Nittini flasker med øl
-Går det bra? -Ta meg til et spa.
-Hvordan går det? -Bra. Hendene er vonde.
Få se. Ja.
-Bare litt til. -Hei!
Hugh, ambulansen er like ved. Det er like før.
-Dere klarte det. -Kan du hjelpe til?
Du klarer deg.
Vi ses i byen. Pass på deg selv.
Du også.
Hei!
Helen, jeg kan trygt si at av alle i gjengen
misliker jeg deg minst.
Det sier du bare fordi du er full av medisiner.
Ja, men det er sant.
Jeg liker deg veldig.
Og bare et tips. Om du liker ham, si det til ham.
Helen, ingenting teller her ute.
Det er som verdensrommet. Virkeligheten er opphevet.
Jeg ligger ikke egentlig på en båre med et langt bein.
Jeg er hjemme i senga mi.
Snart våkner jeg.
Hør her. Han er min brors beste venn. Det er så mye som ikke stemmer.
Du sa du ville ha en omstart, så start om igjen.
Og jeg tror han syns du er en føniks.
Vet alle at det var min liste?
Ja.
-Vi er klare. -Bra jobba, soldat.
Husk at vi ikke kan saksøkes.
-Min advokat tar kontakt. -Du skrev under.
Helen, husk å bruke solkrem.
Du kan ikke motvirke aldring, men kan hindre mer skade.
Takk. Du kan dra nå.
Ha det!
Føles det ikke godt?
Hva da?
-Å være så sliten. -Ja, det gjør det.
Ok, da drar vi tilbake til leiren.
Snart får du tilbringe en dag på mitt favorittsted.
Gleder meg.
Samme her.
-Takk. -Ingen årsak.
Ha det.
Ok.
Supert.
Vi klarte det!
Gleder meg til å se det. Nå er forventningene høye.
-Kaffe? -Ja, gjerne. Så fint det er her.
-Her. -Takk.
Beklager det som skjedde.
Det går bra. Ikke tenk på det.
Jeg vet hvordan jeg virker.
Livet mitt er ikke ekte.
Jeg gjør meg til.
Jeg har latet som jeg er en kødd så lenge at…
Jeg merker det ikke lenger engang.
Vel, du er klar over det, og det virker som du jobber med det.
Jeg skal gå en tur, vil du bli med?
Tror jeg blir her en stund, om det er greit.
Klart det.
Takk for kaffen.
-Hei. -Morn.
Man kan fiske ørret i det tjernet.
Kult.
Min far tok meg på fisketur her.
Vi hørte mye om at stedet var hjemsøkt, eller hellig.
Wow.
Tror det er begge deler.
Det er kanskje overraskende å høre,
men jeg passet ikke så godt inn i barndommen.
Folk skjønte seg ikke på meg.
Ja.
Men her ute passer jeg inn.
I villmarka.
Her føler jeg meg hjemme.
Som jeg er en del av noe større.
Du har ikke skyttergravsfot?
Hva? Nei.
Nei.
Ingen må få skyttergravsfot. Husk å vaske og tørke sokkene.
Ok, det skal jeg.
Om du satt fast på en øy,
hvem ville du helst hatt med?
-Mason eller Hugh? -Ingen.
Her, min gode mann.
Kronen din.
Jeg har grunnet på noe du sa hos Duncan.
Du sa at jeg ikke er artig lenger.
Det har jeg tenkt mye på. Hva mente du?
Tror jeg sa: "Jeg husker da du var artig."
Det antyder at jeg var artig før.
Når var jeg så artig?
Før…
-Før Mike. -Ja.
Vel, jo.
Du pleide å møte oss på college-baren på Smith.
-Ja. -Du var karaoke-dronningen.
Ja.
Og du spanderte alltid på oss.
Du må ha brukt en formue på pizza og dressing.
Dere var jo blakke.
-Jeg er snill. -Ja.
Jeg husker deg, Helen. Jeg husker…
Det virket som du likte livet ditt, og du lo ofte.
Jeg var ung, uten så mye ansvar.
Du er fortsatt ung.
Ja.
Vi er begge unge.
To unge folk i villmarka.
Helt til en bjørn tar oss.
Godt gjort, de er fine.
Hvor er Doc?
Nede ved elva, han ser etter et bedre sted.
Jeg kan gå og lete.
Hvordan skal vi lage dem?
De må sløyes.
Takk for at du gjør det.
Jeg tar hodet. Masse proteiner.
Vi starter bål. Hvem vil finne ved?
Jake, er du her?
Jake?
Jake, er du her?
Jake?
-Her borte. -Hvor da?
Her borte.
Hei, har du skadet deg? Hvorfor sitter du der?
Nei da, jeg…
Takk for at du kom.
Jo da.
Er alt i orden?
Jeg er bare redd.
Redd? Hvorfor det? Alt er i orden.
Jeg mistet brillene.
Hvordan da? Har de ikke…
Ja, men de hang seg fast i en gren, og falt av.
Jeg lette lenge, og… Det låter så teit.
Det låter ikke teit. Du mistet brillene.
Og det er mørkt.
Helen, jeg mister synet.
-Hva mener du? -Det er en genetisk greie.
Det heter retinitis pigmentosa. Tappene og stavene i øynene dør gradvis.
Herregud. Det var derfor du sluttet som lege.
Ja. Jeg merket det for noen år siden, og det blir fort verre.
Særlig på natta.
Føles som jeg ikke vet hvem jeg er lenger.
Før kunne jeg ordne alt, og…
Jeg føler meg bortkommen. Jeg er bortkommen.
Hei! Jeg er her.
Jeg vet hva bortkommen er, og du er ikke det.
-Jake? Helen? -Ja, vi er her.
Takk for at du reddet meg.
Vi er skuls.
Kom.
Hvor jentene er vakre
La jeg først øye på Molly Malone
Hun triller sin bår
Der gatene går
Selger musling og skjell som lever ennå
Lever ennå
Selger musling og skjell
Lever ennå
Selger musling og skjell
Herregud, det snør!
Wow!
-Herregud! -Hva?
Dette er unikt. Årets første snøfall.
Det er utrolig.
Kle på dere, folkens. Vær klare for en kald natt.
Så sprøtt!
Tror det blir vanskelig å gå i morgen.
Det føles spesielt. Det er den siste kvelden.
Det er helt utrolig.
Dere pakket bra, folkens. Bare fotspor å se.
Bra.
Det har vært en utrolig opplevelse,
utenom at Hugh nesten døde.
På bussen stemmer vi på hvem som vinner diplomet.
Min stemme er klar.
Ok.
Nå tar vi farvel med dette vakre stedet.
Bøy hodet, takk.
Allvitende Mor, jeg beklager at vi er en pest.
Beklager at vi forsøpler, og kveler fisk med plastposer.
Vi går rundt og er dumme, blinde og sinte,
og ser ikke alltid din utrolige skjønnhet.
Takk for en verden full av mirakler, og gaven vi kaller Painted Meadow.
Vi er ikke verdige kjærligheten og gleden du gir oss.
Takk.
Før vi går
vil jeg gi Mason et nytt turnavn.
Er det sant?
Ja.
-Ok, jeg er med. -Bra.
Fra nå av er ditt nye turnavn Storhjort.
-Storhjort! -Kult.
Hjort står for endring.
-Jeg liker det. -Stemmer, Chaplin.
Storhjort!
Woody, du er kartleseren vår.
Er det sant?
Før oss hjem.
Klare?
Klare!
-Ja! -Bra.
-Godt gjort, Woody. -Herlig entusiasme.
Den er for Cole, som knuste hjertet mitt i badelandet.
Bra, Lulu!
Skulle aldri ha satt meg i den baderingen.
Noen andre som vil…? Å, Beckett er klar med utdelingen.
Jeg har ikke talt opp stemmene, gi meg to sekunder.
Det er helt greit.
Du må ikke gå helt inn for det.
Windy!
Du ser flott ut. Kan vi prate om buddhisme om litt?
-Skål! -Hvordan går det?
-Helen med "H", står til? Du ser bra ut. -I like måte.
Om dere vil få sving på stemmebåndene har jeg noen bra øvelser.
Ok, da er vi klare for å dele ut diplomet.
Kom bort hit.
Er alle her? Bra.
Diplomet går til en som er kjent og kjær.
Hugh!
-Hva? -Hugh?
-Han er jo ikke her. Hva med Helen? -Helen reddet Hugh, og fortjener diplomet.
Jeg er enig, men dere stemte på Hugh.
-Ikke jeg. -Jeg gjorde ikke det.
Kanskje. Begge begynner på "H".
Tull. Vi stemmer på nytt.
Det fungerer ikke sånn.
Det går bra, dere. Skål for Hugh.
Og Helen med "H".
Glad i deg, Helen.
Vi har tips-krukke der bak, om noen føler seg ekstra gavmilde.
Jeg er imot kapitalismen, men penger hjelper jo.
Lulu skal stå for en kveld med svært interessant karaoke.
Kos dere.
Interessant er bare forordet.
Det blir mye mer enn det, folkens.
-Du fikk min stemme. -Vi tar en kort pause.
Du sto opp fra asken og ble ett med naturen, Helen med "H".
Listen kommer til å henge med meg.
Ikke kast søppel i skogen.
Ok.
Hei.
Jeg stemte på Hugh.
Unnskyld, jeg trodde ikke du brydde deg.
Jeg gjør ikke det, nå som jeg ikke vant.
Å ja. Hun gir seg ikke, og vil å tro at han er opptatt.
Er han opptatt?
Ja, han har noen der hjemme.
Hei, folkens.
Så klart han har det.
Vi snakket om å holde kontakten framover.
Ok, folkens.
Det er på tide å dra i gang.
Helen?
Hei, hva er galt? Hvor skal du?
Jeg drar hjem.
Kom an… Kan du ikke bli?
Jeg kan ikke.
Hvorfor ikke?
-Helen? -Hvor skal du?
Hei.
-Jeg stikker av tidlig. -Nei!
Jeg ville ikke avbryte, men jeg skal hjem.
-Kommer til å savne deg. -Og jeg dere.
-Før du går, kom med tre gode ting. -Ok.
Én, jeg er glad for at ingen døde på turen.
-Jeg også. -Det er et pluss.
To, jeg er glad for de nye vennene jeg har fått.
Og tre,
jeg kjenner meg selv bedre. Jeg føler meg annerledes.
Tror det er fire, men det er ok.
Jeg er dårlig på avskjeder.
-Ha det. -Glad i dere, vi ses snart.
Det er som Romeo og Julie
Vi er som 40 hunder og sigaretter
Vi er som gode tider Som ikke har skjedd
Men det blir
Dette bør jeg ikke høre på.
Jake, liksom?
Jake?
OVERLEVELSE I VILLMARK
"Jeg elsker deg ikke som om du er en salt-rose eller topas…"
"…eller piler av hagenellik som skyter av ild.
Jeg elsker deg slik noen mørke ting skal elskes,
i det skjulte, mellom skyggen og sjelen.
Jeg elsker deg som planten som ikke blomstrer,
men bærer i seg lyset av skjulte blomster.
Takket være din kjærlighet er en solid duft fra jorda
mørkt tilstede i min kropp.
Jeg elsker deg uten å vite hvordan, når eller fra hvor.
Jeg elsker deg likefremt, uten kompleksitet eller stolthet.
Så jeg elsker deg fordi det er alt jeg vet.
Når jeg ikke eksisterer, ei heller du.
Så nær at din hånd på mitt bryst er min hånd.
Så nær at dine øyne lukkes idet jeg sovner."
Du ser så annerledes ut enn da du dro.
Jeg visste at noe hadde skjedd.
Jeg føler meg annerledes.
Det er rart, men jeg føler meg yngre. Er det mulig?
Fordi Moder Jord gjør noen rare ting.
Kjærlighet også.
Gigi, jeg er ikke forelsket.
Hvem er det?
Jeg åpner.
Hei.
Det er bare meg.
Kom inn. Hvordan var turen?
-Kjempelett. -Bra.
-Hvordan gikk turen? -Jeg overlevde.
-Å ja? -Det var bra.
Vent, er du…
Det er sært.
Hva driver vi med?
Jeg vil si at alt mellom oss har alltid skyldtes meg, og ikke deg.
Det er fordi jeg har båret på mye sinne og skyld for det som skjedde.
Det er urettferdig mot deg, og jeg vil begynne på nytt.
Jeg liker den opplyste følelsen du gir ut. Det er fint.
-Bra. -Ja.
La oss drikke kaffe.
-Tar du fortsatt ikke sukker? -Nei, jeg lever for sukker.
-Tilbake på sukkeret. -Ja.
Riktig valg.
Ok, så du går på en tur, og plutselig er du et helt nytt menneske?
Men la meg si at det er bra at du ikke døde ute i skogen.
-Takk. Jeg er ikke helt idiot. -Jeg vet det, men…
Skal vi begynne å prate om ting nå?
Ja. Det er ubehagelig, men vi må. Det er sånn vi finner ut av ting.
-Jeg vil ikke det. -Dunky, gutten min!
-Vær klare klokka seks, vi drar halv sju. -Alt klart.
Hvor da?
Vi skal på bokklubb-bursdag med Gigis deltidskjæreste, Ricky.
Jeg tror jeg står over.
-Vil du ikke? -Nei.
Du må på fest, hvorfor ikke?
-Ok. Bedre søster. -Dans med meg.
Du er inne på noe. Dans!
-Jeg sa jeg er med. -Du er med!
Gratulerer, Ricky.
-Oi, Gigi! -Wow!
Ricky og Gigi er sammen igjen.
-Wow. -Det gir mening.
-Det gir så mye mening. -Så vakkert.
Nydelig.
Ok, dette er den siste, ellers sovner jeg.
To er nok for en som er billig i drift.
På turen snakket vi alltid om hvem vår person var,
altså en vi alltid kunne stole på.
Du har alltid vært min person.
Jeg håper jeg kan være din person.
Du har alltid vært min person.
Takk, Dunks.
Jeg skal leve opp til det.
Men først,
vi må danse til denne sangen. Jeg elsker den.
-Vi må det. -Vi er nødt.
Ok, ja.
Hvor ble du av?
Jeg leste diktet.
Jeg skrev det ikke.
Jeg vet du ikke skrev det.
Jeg elsket det. Jeg skulle ikke ha dratt.
Du hadde rett.
Jeg oppførte meg som en sjalu kjæreste
fordi jeg har villet være kjæresten din i lang tid.
Jeg kan ikke kaste bort tid på å ikke være sammen med deg.
Jeg vet at livet mitt blir endret, og det må du tenke over.
Men jeg håper du vil det.
Jeg håper du vil tenke på det, og meg.
Jeg elsker denne sangen.
Vil du se meg danse?
Ja.
Vil du se meg danse?
Så lenge jeg kan.
Jake, kompis!
Ok, folkens!
Ja da!
Tekst: Kristian Vilnes Opdahl