ВРЕМЕ Е ДА БЛЕСНЕШ
Живея в голям, син свят,
главата ми е в Космоса.
Знам, че ще съм добре.
Ако видя беда на хоризонта...
Мило дневниче, днес започвам моя видеодневник,
защото всичко в живота ми се променя.
Така...
Първо, най-добрият ми приятел Джъстин се мести в Алабама.
Ще тръгна сама в прогимназията.
Второ, през лятото не мръднах и с два пръста.
Дори с един!
Но косата ми порасна много, ще изглеждам по-висока.
А това е яко.
И е трето, но минава като подточка на второ.
Трето.
Мама си има гадже.
Да. Много е шантаво.
Така е по-добре.
Четвърто.
Това е татко.
За него - по-късно.
Аз, Амбър Браун, мразя промените.
И как ще тръгнем на училище отделно? - Ще си говорим постоянно.
Така каза и татко, като замина за Париж. - Обещавам!
И той обеща.
Ако аз бях в Париж, щях да съм доста зает.
Зает с ядене на кроасани, франзели и всякакви френски неща.
Ти си кретен.
Уи, уи.
Благодаря ти.
Да помним кретенските си муцуни.
Хората ползват огледала.
Не, да помним другия.
Разбрах те.
Ами, чао. - Замълчи.
До скоро.
Да. До-ча. Това е поносимо.
Да, става.
До-ча.
ПО ПОРЕДИЦАТА НА ПАУЛА ДАНЦИГЕР
Готово. Амбър. - Да.
Готова съм. Харесва ли ти?
Сладко е.
Защо не си правеше косата за татко?
Правя я за себе си.
Защото излизаш с Макс.
Стига де, дай му шанс.
Леля Пам каза, че е спортна кола.
Какво? - Фаза в живота ти.
Боже. - Само казвам.
Добре, умнице. Да вървим.
Почти на 12 г. съм. Може ли да не ми викаш "умнице"?
Добре.
Супата е готова, ще ядеш ли?
Чакай.
Нанасят се нови хора.
Сигурно бързат за началото на учебната година.
Дано са с куче.
Чух, че имат дъщеря. - Куче е по-добре.
Много е различно, като ги няма приятелите.
Само куче би облекчило мъката по Джъстин.
Ясно накъде биеш.
Кучкарите са свестни!
Не искаш ли да си като тях? - Без куче.
Ако спра да врънкам за куче, ще разрешиш ли обеци?
Ще си помисля.
Здравей, дневниче.
Официално е. Нови хора крадат къщата на Джъстин.
Това е краят. Няма да се върне.
Ето ги.
Дневник? - Да, водя си видеодневник.
Говориш ли?
Да.
Със себе си?
Ти си пишеш писма.
Не, за терапевта ми са.
Но ги четеш на глас.
Изглежда колкото теб.
Майчице.
Здрасти, аз съм Сара.
Това тук е дъщеря ми.
Добре дошли!
Супер, мерси. Аз съм Бранди. Не Бренди! Имате ли куче?
Не, не. А вие?
Мечтая. Мама обича златни рибки.
"Да нямам угризения, че искам щастие.
Време е за мен, за моето щастие. Време за мен."
Очевидно е. - Чувам те.
Ще спра да чета от дневника си.
Пицата стана.
Утре леля Пам ли ще ме кара? - Да, ще дойде точно в седем.
Защо не се запознаеш със съседите? - Няма нужда.
Вълнуваш ли се за утре?
Не знам.
Може преместването на Джъстин
да те подтикне да търсиш нови посоки.
Харесва ми това с видеодневника.
А и рисуваш. Но ти трябват и хора.
Хубаво е да имаш приятели.
Защо харесваш Макс?
Разсмива ме.
И обича да танцува.
Достатъчно.
ОБИЧАМ МАКС
ПРОДАВА СЕ
За сведение, татко обича да танцува и разсмиваше мама.
Само отбелязвам.
Ще успее ли? Да видим!
Успя!
Тате, за теб си мислех! - Така ли?
Здравей, красавице моя.
Колко е часът в Париж? - Почти полунощ.
Исках да пожелая на шестокласничката
приятен първи учебен ден. - Полунощ?
Да.
Защо не спиш? - Бях навън.
Къде навън?
На ресторант. - С кого?
Кой е родителят?
Просто питам.
На вечеря с колеги.
Имахме повод за празник. И се проточи.
Батерията пада. Ако прекъсне,
ще ти звънна утре. - Какво празнувахте?
Майка ти не ти ли каза? Разширяваме дейността и...
Може би ще се върна.
Тук ли?
Да. Не знам защо казах "може би". Връщам се, факт.
Работата ми ще е на 20 мин от вас.
Какво? Кога?
Щом науча датата, веднага ще ти кажа, обещавам.
Съвсем пада.
Успешен първи учебен ден. Обичам те.
Татко?
Радвам се, че си идваш.
Дали Макс ще остане, когато татко дойде?
И тогава? Да дам ли шанс на Макс заради мама?
Татко ще е тук. Какво ще си помисли?
Да не реши, че го обичам по-малко? И да ме обича по-малко?
Татко трябва да живее с нас.
Аз, Амбър Браун, искам да се вмъкна на тази снимка.
Какво?
Отвори.
Здрасти. - Здравей.
Бранди. Не Бренди.
Аз съм Амбър. С "ам" и останалото.
Умно. Утре в "Парк Ридж" ли си на училище?
Да. - И аз.
Какво ще си облечеш?
Не съм се замисляла.
Ще ме умориш от смях!
Ясно, пазиш тайна. Добре.
Аз сигурно ще съм с ботуши, черен клин,
къси панталонки, топ върху блузка
и нехайно рошава прическа.
Става. Добре звучи.
Чудя се каква ще е твоята прическа.
Виждаш я.
Много си забавна. Ще се видим утре!
Добре.
Не ми говори, ще падна.
Извинявай. Къде е годежният ти пръстен?
Не го нося. Амбър още не знае.
Знам. Чудех се къде го държиш.
Ей там е, на сигурно място.
Много! Чекмедже до отворен прозорец.
Сара, защо просто не й кажеш?
Ще го приеме. - Знам.
Нека първо тръгне на училище и ще й кажа.
Здрасти.
Добро утро!
Ти тук ли спа? - Амбър.
Извинявай. Мамо?
Много е рано. Той е тук толкова рано!
Срещнахме се за сутрешния джогинг.
Искаш ли протеинов шейк?
Зеленото му е в повече.
Вкусен е. И е дневната дажба зеленчук. - Хубав е.
Добро утро!
Аз ще хапна поничка. Или две.
Отрова! - Моята блуза?
Добро утро. Да. - Кога я взе?
Добро утро, Пам.
Макс. Преди седмица. Амбър я взе от гардероба.
Други кражби?
Вземи я. Нося закуска. - Много благодаря, но без понички.
Изпий си шейка. - Мамо!
Тук ли си спал?
Пам! - Много е рано, а той е тук.
Много е рано.
За една приятелка питам. - Не.
Вече го питах.
Миличка, какво търсиш?
Молива с въглен.
Какво има по нея? - Така беше, като я взех.
Трохи? Едва ли. - Добре!
Хапнах поничка в колата. - Цялата е в захар.
Две понички бяха!
Две? В 7 ч.
И десет изяж, не ми пука. - Недей, прилошава ми.
Мога да изям десет. - И аз така.
Нагоре? 11? - Само не ги яж, докато си с блузата ми.
И аз така се пера. - Като нова е.
Моля те, мамо, нека изям една. Пред очите ми са!
Много захар е за рано сутрин.
Изслушай ме.
Най-добрият ми приятел се премести.
Тръгвам в 6. клас без приятел!
Не съм си пробила ушите.
Телефонът ми е скапан.
И нямам куче.
Може ли една поничка?
Участвай в дебатите в училище.
Добре, изяж една поничка.
Успя!
Не се давай така лесно!
Ти сериозно ли? - Ето го шейка!
Без понички.
Татко се връща от Париж и...
Щях да ти кажа.
Служебно е.
Компанията му го връща тук.
Разбрахме се аз да ти кажа. - А на мен кога щеше да кажеш?
Не знаех на кого първо. - На мен.
На мен. - На мен!
Амбър Браун - дъщеря му.
Добре.
Това ли търсеше?
Да.
Рисунките ти са страхотни.
Благодаря.
Ако ще хапваш поничка, наметни блузата.
Да не оцапаш якето.
И никой не иска шейк? - Не!
ТРЪГВАМ В ШЕСТИ КЛАС, ЛИШЕНА ОТ ПРИЯТЕЛ, ЗАРАДИ ТЕБ!
ДЖЪСТИН: САМО ГЕОГРАФСКИ.
НЕ И ЕМОЦИОНАЛНО.
МНОГО МИЛО.
ТАТКО СЕ ВРЪЩА ОТ ПАРИЖ.
ДЖЪСТИН
Баща ти се връща? Какво значи това?
Вярвам, че се връща заради мама и накрая ще се съберат.
Чакай. Ами Макс?
Какво за него? Спортна кола.
Какво? - Фаза.
Мама каза, че ходят сериозно. Като пред женене.
Дори не го споменавай
Успокой се. Мама често преувеличава.
Или й се иска тя да е жена на Макс.
Целият е ваш!
Като се върне баща ти, къде ще живееш?
Според леля ще ме делят.
Яко заглавие за хорър.
Прав си. Тази година е истински филм на ужасите. Дори не пораснах.
Според статистиката по-ниските хора са дълголетници.
Според статистиката най-добрият приятел успява да те успокои.
До-ча. - До-ча.
Вижте кой е тук.
Ани, едва не се спънах в теб. Не Ани, Ашли.
Не. Амбър. Амбър беше, нали?
Едва те познах без Джейсън.
Джъстин.
Хана ме познава. От години ходим на един и същ летен лагер.
Но като ме види, се прави че не ме помни.
Толкова е...
Ханесто.
Здрасти, Хана. Успокой тая коса.
Не завиждай.
Наистина ли съм се източила това лято, или ти си се смалила?
Трябва да вдигна. - Не е звънял.
Ало?
Приятелките ми Джаки, Шантей, Хилари, Сун И,
Мики, Алима, Зунайра и Кати.
Здравей, Амбър!
Здрасти! Това е моята приятелка.
Една от приятелките й. Бранди. Не Бренди.
Аз съм Хана. Толкова известна, колкото и името.
Туш.
Ще ходим ли на миниголфа после?
Кате-героично, Стенли. Там сме. Нали?
Абсолютно. - Гаранция!
Добре, хубаво.
Внимавай. Има хора.
Извинете. Не ви видях.
Извинявай...
Амбър.
Имаш мека коса. - Благодаря.
Отиваме на миниголф и... - Имаме хора.
Добре.
ЗДРАСТИ, ХЛАПЕ. В УЧИЛИЩЕ Е ДОБРЕ, НАЛИ?
ЩЕ ЧАКАМ ДА РАЗКАЖЕШ! ПРИБИРАМ СЕ НА 22-РИ.
ГУШ И ЦУНК, ТАТЕ
Той те харесва! - Стресна ме!
Благодаря.
Има ли за какво?
Амбър с многото "ам"! - Какво?
Сладкият тип. Стенли.
Каза името ти, сякаш ще те хапне. Ам-бър. Харесва те.
Не обърнах внимание.
Каза също, че имаш хубава коса.
Каза "мека".
Чула си!
Да ти заема колие?
Онова с кристала. Дава енергия.
Не, благодаря. Не нося бижута.
Дори нямам обеци.
И аз така.
Да седнем заедно за обяд?
Добре. "Кате-героично, Стенли."
Да, как можа да го каже! - Нали?
Така. Важният въпрос:
Имаш ли нови приятели?
Амбър? - Да. Май да. Един.
Онзи Стенли ли, когото спомена?
Не, той не ми е приятел, по-скоро е...
Хлътване.
Ако трябва да съм честна, да.
И вечното присъствие Хана.
Може да бъде моя приятелка, но не е,
защото сме много различни.
Новината на деня: татко се връща на 22-ри. И Стенли Коновър ми знае името.
Ще е късметлия да опознае теб.
Няма да ме забележи, ако косата на Хана е наоколо.
Баща ти се връща! И това ако не е страхотно!
Знам колко ти е мъчно за него. - Да. И за мама.
Какво?
Липсва ми моята нормална майка.
Онази, който стои до късно, яде пица и гледа филми с мен.
Сега прави йога и пие шейк.
Тя и на мен ми липсва. Фаза е.
Така каза преди три месеца. Колко трае една фаза?
Аз съм имала и тригодишна.
Май два пъти.
Няма значение.
Като се върне татко, всичко ще се оправи.
Ела.
Мамо, прибрах се! Да отпразнуваме със сладолед първия ми ден в 6. клас?
Чудесно!
Стресна ме. Не си ли призрак? - Мама казва да си окача звънче на врата.
Отворено е.
Трябва да го запиша.
Това е Бранди. - Не Бренди.
Без звънче.
Съжалявам.
Няма нищо.
Какво е това?
Кутийка за пръстен.
Олеле.
Превод на субтитрите Анна Делчева