Не! Това е годежен пръстен!
Така изглежда.
Ако се сгодя, ще искам изумруд. Зелен, понеже съм вегетарианка.
На кого е?
Не е изчезнал.
Майката на Джъстин му казала, че мама казала, че с Макс е сериозно.
Макс? - Гаджето на мама. Ще се обадя на Джъстин.
Как е? - Трябва да спрем тая сватба!
Аз съм Бранди, не Бренди.
Здрасти, Бранди. Каква сватба да спираме?
Майка й ще се омъжва за Мат.
Макс. - Какво?
Виж какво намерих.
Пръстен?
Не просто пръстен. Годежен пръстен.
Как така си го намерила? Къде?
Ето тук.
Чекмедже за боклуци?
Майка ми дойде.
Дишай. Успокой се.
Не е кой знае какво.
Заврян в това чекмедже...
Прав е, това е важно. Защо ще пъхне нещо ценно в чекмедже с боклуци?
Първият ми зъб е там.
Трябваше да e под възглавницата. Досега да струва състояние.
Аз съм в криза, а тя - шегички!
Харесвам Бранди, честно.
Положителната й енергия е бонус.
Но аз, Амбър Браун, съм в криза. Трябва да й се посветя.
Да, дневниче, това е криза. Не може мама да се сгоди, преди татко да се върне.
Това би сложило край на всяка надежда.
Може да не е неин.
Или да е нещо старо.
Пази диамант от отдавна минала любов!
Не е нещо от миналото.
Тя е суеверна. Не би рискувала старото да спъне новото.
Хвърля сол през рамо, дори да не готви.
Именно.
Това какво е?
Кое какво е? - Това.
"Взех дрехите от химическо, в шкафа са. Ще се видим в "Червения дракон" в събота.
Амбър ще ни разкаже за първата си седмица в училище."
Те са "ние"?
Не! Аз и мама сме "ние".
Те са "аз и Макс" или "Макс и аз".
Колко Максовци има?
Отзад има още.
"Можем да кажем на Амбър за нас."
ПО ПОРЕДИЦАТА НА ПАУЛА ДАНЦИГЕР
"СПИРАНЕ НА СВАТБА" РЕЖИСЬОР: А.Б.
Начало!
Стоп!
Пренапиши.
Здрасти, татко е.
Идвам си до дни. Какво ще кажеш?
Търся място, където да се настаня.
Добре, дечко, до скоро. Целувки!
Здрасти, татко е.
Идвам си до дни. Какво ще кажеш?
Здрасти! - Сепна ме.
Благодаря.
С кого говореше?
С никого. - Познато ми е.
Готино пижама-парти.
Музика, пица, грим, спа глезотии, бутилирана вода.
Пижами, музика, грим, спа, бутилирана вода.
Обмислям кого да поканя.
Още обмисля гостите.
Хана и пижаменото й парти. Само за това говори.
Това е засега. - Това е засега.
Още нещо. - Още нещо!
Водата е натурална и газирана. - Натурална и газирана.
Честно, не искам да ме кани, но искам да съм поканена.
Разбираш ли?
Сигурно е приятно да те канят.
Не искаш да си или искаш да си, там е въпросът.
Да. Откъде ми е познато?
Току-що го каза.
Може би.
Боже.
Имаш ли объркващи желания? - Например?
Искам мама да е щастлива, но искам да е щастлива с татко.
Тя иска да е с Макс и това да ме радва.
Желанията се променят. - Мислиш ли?
Исках да останем в предишното жилище,
но сега ти си ми приятелка и искам сегашното.
И искам да ме поканят на партито, но не искам да си го призная.
Каза, че ще покани всички. - И нас?
"Всички" никога не ме включва.
Но ако ме поканят,
ще съм с розова пижамка на кученца.
Подарък от леля. - Ще ми трябва истинска пижама.
Обикновено спя с шорти и тениска. - Ще ти дам от моите.
И храна! - Храна.
Здрасти, Шантей. - Заета съм.
Само поздравих.
Различни видове палачинки, гофрети и смути.
Ще има закуска.
Здрасти, Хана!
Здрасти. Привет.
Няма нищо.
Здравей. - Здрасти.
Ето, и тя поздрави. Ще ни покани, ще видиш!
Почти поздрави.
И ние ще си направим парти.
Татко си търси жилище, а половината време ще съм с него. Ще спиш у нас.
Две жилища! Много холивудско!
За това говоря - не искам две жилища!
Татко трябва да живее с нас.
След часовете - среща за спиране на сватба.
Твърдо. Имам идеи.
Здравей, Стенли. - Здравейте!
Аз съм Бранди. Не Бренди. - Амбър.
Здрасти, Стенли.
Как си?
Добре е.
Добре ли си? - Умирам от срам.
Няма драма.
Защо все местят тази колона?
Не се обръщай.
Спокойна съм. - Напълно.
И яка. Как се фрасна в колоната! - Боли. Чакам да изляза, за да завия.
Много сладки пижами.
Бих ги носила и през деня. На обяд.
Заемам тази за партито.
Да си водя ли записки? - Минахме ли към дневния ред?
Да. Само Амбър да си навие километража.
Момент.
Приехме, че когато Макс ни заведе с мама на вечеря, тогава ще кажат за годежа.
Водят те на обществено място, сред хора, да са на сигурно.
За да не реагираш. Като по филмите.
Може майка ти да не е приела. И държи пръстена там, за да го върне.
Ако е така, нямаше да го има. Не би й дал пръстен, ако му е отказала.
Вярно е.
Може първо да е приела.
Но е размислила, защото татко си идва.
Втората част не е убедителна.
Да преговорим.
Макс й предлага, тя казва "да", но после размисля
и пъха пръстена в чекмеджето.
Макс смята, че са сгодени, но вероятно утре тя ще му върне пръстена.
Ще му разбие сърцето, защото бившият й се връща.
Като филм, в който съм статистка.
Бранди, без шегички!
Наясно съм. Филмът ще е драма.
Много си забавна.
Благодаря.
Стига! - Какво?
Не си ставайте толкова близки.
Да бе. - Ти пък!
Да не се разсейваме.
Мама не носи пръстена, защото иска първо да ми каже.
За нея ще е лош знак да го носи, ако аз не съм приела фактите.
Изчаква.
Това ме кара да се чувствам.
Как?
Чувстваща.
Как да забавя нещата до връщането на татко?
Това ми стига.
Само шанс да се срещнат отново и може би да почувстват нещо.
Лесно е.
Избягвай разговори насаме с нея, докато си дойде баща ти.
Какво?
Ако няма възможност да ти каже... - Няма да обяви годежа!
Точно!
Да сменим името от "Спиране на сватба" на "Отлагане на годеж".
Моля, който е "за".
А вечерята в събота? - Остава за друго обсъждане.
А дотогава - никакви разговори.
Става.
Амбър?
Като си го сложиш, тогава заблестява истински.
Добре ли си?
Амбър се държи странно.
Може би й влияе новата й приятелка съседката.
Бранди ли? Не, добро дете е. Амбър има нужда от приятелка.
Не бива да е така погълната от рисуването.
Ако имах половината от таланта й, само това щях да правя!
Същото казва татко. - Същото казва баща й.
Обичам те.
И аз те обичам.
Какво сега, сгодени ли са, или не?
Чу ли нещо?
Не.
Коя реколта е сокът?
Думата "годеж" не се спомена, но пръстенът беше там.
Видяла го е с очите си.
Мама спомена татко и това ми даде надежда.
Мисля, че трябва да отчетем два факта:
в "Червения дракон" има късметчета, майка ти е суеверна.
И?
Събери двете неща и резултатът може да е късметче,
което да накара майка ти да изчака.
Да, би дошло на място, но каква е вероятността?
Стопроцентова. Ако го напишеш лично.
Чудесна идея.
Господи.
Какво?
Хана е публикувала списъка за партито.
"Катрина, Мелиса, Ариел... - Поканен е почти целият 6. клас.
"Белис, Моли, Глория…"
Къде са нашите имена?
Без нас.
Много важно!
Чест е!
Нали?
Тъпо. Съжалявам.
Срещата на "Отлагане на годеж" приключва в 19,42 ч.
В ход е операция "Никакви разговори". Задача: писане на късметче в твоя полза.
До-ча.
Но отиваме.
Къде? - На пижаменото парти.
Виждам един прозорец.
Нищо.
Нищо не се вижда, сигурно са горе.
Сигурно имат стая с ледена пързалка.
Катериш ли се? - Какво?
Учените следят от храстите
слонове, лъвове в естествена среда. - Но да го правим и ние?
Има тоалетка! С огледало и лампички!
И огледало в цял ръст. Не, две!
Виж й леглото!
Със стъпалца. Стига бе!
Наблюдаваме известна група приятелки в естествена среда.
Те представляват едва 2% от учениците,
но създават около 50% от училищните клюки.
Божке!
Прави се на дърво.
На косъм!
Иска ми се да съм като тях за ден.
И на мен.
Но ако е за по-дълго, ще ми домъчнее за мен си.
Да. И на мен ще ми е мъчно за мен.
И за теб.
Виж! Шантей.
Известна колкото и Хана. - Да, звезда е в училище.
Не мърдай!
Не, недей!
Какво прави?
СПОКОЙНО
Фенка е на Тейлър Суифт.
В стила на "Ти ми принадлежиш".
ДЛЪЖНИЦИ СТЕ МИ
Много зловещо.
Да се махаме оттук.
Главата ми е в Космоса.
Знам, че ще съм добре. Знам, че ще съм добре.
Мило дневниче, аз приключенствах.
Качих се на дърво със съседката и гледахме известни момичета.
Научих две неща.
Първо, като се качваш да спиш, качваш се в леглото.
Второ, макар да бе забавно да приключенствам с Бранди...
А беше наистина много весело!
...щеше да е чудесно да сме поканени на партито.
В компанията.
Не знаят какво изпускат без нас.
Научих, че е болно да си изключен.
И друга новина! По-рано днес се фраснах в колона.
Пред най-сладкото момче!
Да, Стенли.
Умрях от срам.
Но го накарах да се усмихне.
Амбър? - Мамо! Водя си дневник!
Съжалявам, много се извинявам.
Нищо не съм чула! Но видях усмивката.
ОРГАНИЧНО
ДЖЪСТИН: ГОТОВО ЛИ Е КЪСМЕТЧЕТО?
"Всичко хубаво си има край"?
НЕ. НЕ СТАВА.
Добре.
"Да не се сгодяваш, е равнозначно на шанс за бившия и щастие за дъщерята"?
НЕПОДХОДЯЩО.
Какво да пише тогава?
ДА РАЗКРИВА ЧУВСТВАТА ТИ В СТИЛ "КЪСМЕТЧЕ".
Добре.
Извинявай. Мислех, че е затворен.
Привличам вниманието ти.
Няма нищо. Толкова съм напрегната, че не усещам.
Успех довечера!
Намисли ли късметчето?
Не. Сигурно ще измисля нещо на момента и ще се престоря, че го чета.
Успех, смела отлагачка на годежи.
Благодаря. Някакъв съвет?
Нямам.
Това е татко.
Защо не му вдигаш?
Защото...
Обажда се рядко и предпочитам да записва съобщение.
Пускам си го много пъти и сякаш той ми се обажда.
Шантаво ли е?
Не. Кара ме да се чувствам.
Как?
Чувстваща.
Амбър? Готова ли си?
Напоследък си все заета.
Прослушвам съобщение от Джъстин. - Добре.
Добре. Готови ли сме? - Да.
Да помогна с нещо?
Няма нужда. Това ще ми липсва.
Но си отиваш у дома.
Да, при жена ми и дъщеря ми.
Чакай, не си ли... - Да. Бившата жена.
Но ще съм с дъщеря си, да.
Кабинетът на Филип Браун. Разбира се. Момент.
Лоса е, за двуетажното жилище в Щатите.
Благодаря.
Фил слуша.
Лос, как си, приятелю?
Да, видях снимките онлайн. Изглежда страхотно.
Мисля, че дъщеря ми ще го хареса. Да, действаме.
В четвъртък ще взема ключовете. Нали? Добре.
И аз ще се радвам да се видим. Добре, чао.
Добра учителка е, но това не беше в задачите.
Миличка, аз и Макс...
Чакай да довърша!
Мога да получа допълнителен бонус.
Ако предам всички домашни навреме.
Да, за доброволния труд.
Трябва да си много горда!
Благодаря. - Много се гордея с теб.
Благодаря.
Виж, Амбър…
Ще ида за късметчета.
ДЖЪСТИН: ИМА ЛИ КЪСМЕТЧЕ ВЕЧЕ,
ИЛИ ИМ КАЗА, ЧЕ ЗНАЕШ ЗА ПРЪСТЕНА?
Чудесно. А десерт?
НЕ МИСЛИ ЗА ПАРИ! НАЙ-ХУБАВОТО Е БЕЗПЛАТНО.
"Важно е да изчакаш,
да не прибързваш,
да могат другите да разберат какво изпитваш."
Това е най-мъдрото късметче на света.
Така е.
Сериозно?
Да. Напълно.
Мило дневниче, май се чувствам виновна,
че не се радвам за мама, която е много щастлива с Макс.
Дами, благодаря ви.
За какво?
Че ме поканихте на вечеря с вас.
Мамо.
Да?
Носи пръстена.
Убедена съм, че мама може да е щастлива с татко и той да е щастлив с нея.
Ако те са заедно, щастливата ще съм аз.
Истинска щастливка.
И така, аз, Амбър Браун, се чудя...
Как решаваш чие щастие е най-важното?
Здрасти, дечко. Намерих жилище - двуетажно.
Ще сме долу. Горе живее чудесно семейство.
Познавам мъжа от колежа, децата му са колкото теб. Ще ти хареса.
Видях само снимки, но има дворче и можеш да си направиш градинка.
Обичам те. До после.
В събота можем да играем у вас.
Яко! Цял празен апартамент само за нас!
Страхотно място.
Имаш ли учебник по химия? - Ето.
Благодаря.
Дните на мотане из празния апартамент... Приключено е.
Какво? - Татко отдаде жилището с двора.
Гадост!
На приятел от колежа.
Да му помогне. Самотен баща, с дъщеря.
И къде ще се събираме? - Ще измисля нещо.
Мисли бързо. Знаеш, че не издържам без видеоигри.
Щом ти казвам.
Хубаво.
Превод на субтитрите Анна Делчева