אוי, אלוהים. זו טבעת אירוסים.
נראית כזאת.
אם אתארס פעם, אני רוצה אזמרגד.
ירוק הולך טוב עם הצמחונות שלי.
של מי היא?
היא עדיין שם.
ג'סטין אמר שאימא שלו אמרה שאימא שלי אמרה שהיא רצינית בקשר למקס.
מי זה מקס? -החבר של אמי.
אני מתקשרת לג'סטין.
מה קורה? -ג'סטין! אנחנו צריכים לעצור חתונה.
היי. אני בראנדי, עם א'.
היי, בראנדאי. את החתונה של מי עוצרים?
אימא שלה מתחתנת עם מאט.
מקס. -רגע, מה?
תראה, מצאתי את זה.
טבעת?
לא סתם טבעת. טבעת אירוסים.
מה זאת אומרת, מצאת אותה? איפה?
מצאתי אותה כאן. ב...
מגירת קשקושים?
היי. -בסדר.
זאת אימא שלי.
בסדר, תנשמי. תירגעי.
זה לא אומר כלום.
כלומר, היא במגירת קשקושים.
הוא צודק. זה רמז.
למה שהיא תשים דבר חשוב כל כך במגירת קשקושים?
השן הראשונה שלי שמורה שם.
שימי אותה מתחת לכרית.
היא בטח שווה הון עכשיו.
בדיחות על פיית השיניים באמצע משבר?
טוב. אני מחבבת את בראנדי. מחבבת מאוד.
למעשה, האנרגיה החיובית שלה היא מתנה.
אבל אני, אמבר בראון, זקוקה למרחב ההתמודדות במשברים שלי עכשיו.
כן, יומני היקר. זה אכן משבר.
לא אוכל לאפשר לאמי להתארס לפני שאבי חוזר לארה"ב.
זה ימחק כל...
כל תקווה.
אולי היא שומרת אותה לחברה.
אולי היא מהעבר שלה.
היא שמרה יהלום מאהבה ישנה.
בטוח שהיא לא מהעבר שלה.
אמי מאמינה באמונות טפלות ולא תיתן לחפץ ישן להכתים את העתיד.
היא מפזרת מלח מעבר לכתף גם כשהיא לא מבשלת.
בדיוק.
מה זה?
מה זה מה? -זה.
"הבאתי את הכביסה שלך ושמתי בארון הקדמי.
מצפה לארוחה ב'דרקון האדום' איתך ועם אמבר בסופ"ש.
היא תוכל לספר לנו על השבוע הראשון שלה בחטיבת הביניים."
יש כאן "לנו"?
לא, הכוונה לי ולאמי. "לנו".
הם "אני ומקס" או "מקס ואני."
כמה מקסים יש?
יש עוד מאחור.
"ונוכל לדבר עם אמבר עלינו"?
"אמבר בראון"
- על פי ספרה של פולה דנציגר -
- עוצרי החתונות במאית: א"ב -
אקשן!
קאט!
שכתוב!
היי, מותק. זה אבא.
אבא חוזר. רק עוד כמה ימים. את מאמינה?
רק צריך למצוא מקום לגור. מטפל בזה עכשיו.
טוב, ילדונת. אוהב אותך. נדבר.
היי, מותק. זה אבא.
אבא חוזר. רק עוד כמה ימים. את מאמינה?
היי! -אוי, הבהלת אותי.
תודה.
עם מי דיברת?
עם אף אחד. -גם אני עושה את זה.
זו מסיבת פיג'מות יפות.
מוזיקה, פיצה, איפור, טיפולי ספא, מים מינרליים.
פיג'מות יפות, מוזיקה, איפור, טיפולי ספא, מים מינרליים.
אני עדיין עובדת על רשימת המוזמנות.
היא עדיין עובדת על רשימת המוזמנות.
האנה ומסיבת הפיג'מות שלה. רק על זה היא מדברת.
זה הכול בינתיים. -זה הכול בינתיים.
רגע, יש עוד דבר. -יש עוד דבר.
המים המינרליים רגילים ומוגזים. -רגילים ומוגזים.
האמת: לא רוצה לרצות להיות מוזמנת, אבל אני רוצה להיות מוזמנת.
זה הגיוני?
זה נעים להרגיש שייכת.
לא רוצה להיות, אבל כן רוצה להיות. זו השאלה?
כן. למה זה נשמע מוכר?
כי אמרת את זה בעצמך.
כנראה.
אוי, אלוהים.
קורה לך שהרצונות שלך מבלבלים?
למשל?
למשל, אני רוצה שאימא שלי תהיה מאושרת. אבל רוצה שתהיה מאושרת עם אבא שלי.
והיא רוצה להיות עם מקס ושאני אהיה מאושרת מזה.
כן, אבל רצונות יכולים להשתנות. -נראה לך?
אני רציתי להישאר בבית הקודם שלי,
אבל כעת שאת חברה שלי, אני רוצה להישאר בבית החדש.
ואני רוצה להיות מוזמנת למסיבה של האנה, אבל לא רוצה להודות בזה.
היא אמרה שהיא תזמין את כולן. -אז אנחנו נוזמן?
אף פעם לא הייתי "כולן".
אבל אם כן יזמינו אותי,
אלבש את הפיג'מה הוורודה שלי עם הכלבלבים.
דודה פאם נתנה לי אותה. -אצטרך פיג'מה אמיתית.
אני ישנה במכנסונים וחולצת טי.
אל תדאגי. אוכל להשאיל לך.
ואוכל. -ואוכל.
היי, שאנטיי. -לא יכולה לדבר עכשיו.
רק אמרתי "היי".
פנקייקס, ופלים ושייקים מכל סוג.
תוגש ארוחת בוקר.
היי, האנה.
היי. שלום.
זה בסדר.
שלום. -היי.
בואי כבר.
ראית? היא ענתה לי. אני בטוחה שאנחנו מוזמנות.
היא בערך ענתה.
נעשה מסיבת פיג'מות בעצמנו.
אבא שלי מחפש בית, ואהיה אצלו חצי מהזמן.
תבואי לישון אצלי.
וואו. שני בתים? זה כל כך הוליווד.
זה בדיוק העניין. אני לא רוצה שני בתים.
אבא צריך לגור איתי ועם אימא.
צריך לכנס ישיבה של עוצרי החתונות מיד אחרי ביה"ס.
בטח. יש לי עוד רעיונות.
היי, סטנלי. -שלום לכן.
שמי בראנדי. עם א'... -היי, אמבר.
היי, סטנלי.
את בסדר?
היא בסדר גמור.
את בסדר? -כל כך מביך.
הכול טוב.
הלוואי שיפסיקו להזיז את העמוד הזה.
אל תביטי לאחור. -בסדר.
אני סבבה. -סבבה לגמרי.
וחזקה. וואו. התנגשת בעמוד.
זה כואב. אני מחכה שאוכל לצרוח ברגע שנצא.
איזו פיג'מה חמודה.
הייתי לובשת אותה ביום, לארוחת צהריים, למשל.
אשאל אותה למסיבה של האנה.
רוצות שאכתוב פרוטוקול של הישיבה?
הישיבה נפתחה רשמית?
נראה לי שכן. כשאמבר תסיים לצעוד קילומטר.
רגע.
הסכמנו שבארוחת הערב בשבת שאליה מקס מזמין אותי ואת אימא,
הם מתכננים לספר לי
לוקחים אותך למקום ציבורי צפוף, זה בטוח יותר מבחינתם.
לא תוכלי להגיב. ראיתי את זה בסרטים.
אולי אימא שלך לא אמרה כן.
אולי הטבעת במגירה כי היא מחזירה אותה לחנות.
אז למה היא נמצאת אצלה בכלל?
הוא לא ייתן את הטבעת למי שאמרה לא.
זה נכון.
אולי בהתחלה היא אמרה כן.
ואז חזרה בה כי אבא שלי חוזר.
אני לא בטוח בקשר לחלק הזה.
בואו נסכם, טוב?
מקס הציע נישואים, אמך אמרה כן, אבל אז נמלכה בדעתה
ולכן החזירה את הטבעת לקופסה.
מקס חושב שהם מאורסים,
אבל היא תחזיר לו את הטבעת, כנראה מחר בערב,
ותשבור את לבו כי בעלה לשעבר חוזר הביתה.
זה כמו סרט, ואני ניצבת בו.
בראנדי, זה רציני.
כן, אני יודעת. הסרט יהיה דרמה, כמובן.
את מצחיקה.
תודה.
תפסיקו. -מה?
להסתדר כל כך טוב ביניכם.
כן, בטח. -נראה לך?
אנחנו צריכים להתרכז.
אימא שלי לא עונדת את הטבעת כי היא רוצה לספר לי קודם.
היא תחשוב שזה מזל רע
לענוד אותה אם אני עוד לא אישרתי.
אז היא מחכה.
זה גורם לי להרגיש.
להרגיש מה?
רגשות.
איך אעכב אותם, כך שאמי עדיין תהיה פנויה רשמית כשאבי יגיע?
זה כל מה שאני רוצה.
הזדמנות בשבילם להיפגש שוב ואולי הם ירגישו משהו.
בקלות.
את רק צריכה להימנע מכל שיחת אם-בת
עד שאביך יגיע.
מה?
אם אימא שלך לא תספיק לספר לך...
היא לא תודיע רשמית על האירוסים.
נכון.
אני רוצה להציע שינוי שם.
במקום עוצרי החתונות, מעכבי האירוסים.
כל מי שבעד יגיד כן. -כן.
רגע, מה אעשה בארוחת הערב בשבת?
נצטרך לכנס עוד ישיבה.
בינתיים, להימנע מכל שיחה.
כן.
אמבר?
היי.
שמעתי שאם תענדי אותה על האצבע שלך, היא תנצנץ.
את בסדר?
אמבר מתנהגת מוזר.
אולי החברה החדשה שלה, השכנה, משפיעה עליה.
בראנדי? -כן.
לא, היא ילדה טובה.
אמבר צריכה חברה.
היא צריכה שחלק מהעולם שלה
יתקיים מחוץ לבלוק הציור מעת לעת.
אם היה לי חצי מכישרון הציור שיש לאמבר, רוב הזמן הייתי מצייר.
זה מה שאבא תמיד אומר. -זה מה שאביה תמיד אומר.
אני אוהבת אותך.
ואני אוהב אותך.
נו? אז אתם מאורסים או לא?
את שומעת משהו?
לא.
מאיזו שנה מיץ הענבים הזה?
אז הם לא אמרו את המילה "אירוסים", אבל הטבעת הייתה שם.
כן, היא ראתה הכול.
כשאימא שלי הזכירה את אבא שלי, זה נתן לי תקווה.
חשבתי על זה. יש שני דברים שצריך לשקול.
ב"דרקון האדום" יש עוגיות מזל. אמך מאמינה באמונות טפלות.
כן?
תחברי את שני הדברים, אולי תקבלי עוגיית מזל
שאומרת משהו שייתן לאימא שלך סיבה לחכות.
כן, זה יהיה נוח. אבל מה הסיכוי שזה יקרה?
מאה אחוז, אם תכתבי אותה בעצמך.
זה רעיון טוב.
א-לו-הים!
מה?
האנה פרסמה את רשימת המוזמנות למסיבה שלה.
קטרינה, מליסה, אריאל...
כמעט כל הבנות מכיתה ו' מוזמנות.
בליס, מולי, גלוריה...
איפה השמות שלנו?
חוץ מאיתנו.
למי אכפת?
אות כבוד.
נכון?
אוף. אני מצטער.
ישיבת מעכבי האירוסים מסתיימת עכשיו בשעה 19:42.
מבצע "להימנע מכל שיחה" בעיצומו.
המשימה: לכתוב פתק לעוגיית מזל כדי להבטיח שיהיה מזל.
להתר-ביי.
בכל זאת נלך.
לאן? -למסיבת הפיג'מות.
בואי, אני רואה חלון.
אין כאן כלום.
לא רואים כלום. הן בטח למעלה.
בטח יש לה יחידת דיור עם אולם החלקה או משהו.
את יודעת לטפס? -מה?
מדענים מתחבאים בשיחים וחוקרים דברים
כמו פילים ואריות בסביבתם הטבעית.
אני לא מאמינה שאנחנו עושות את זה.
וואו.
יש לה שולחן איפור. עם נורות על המראה.
וגם ראי באורך מלא. לא, שניים.
תראי את המיטה שלה.
עם מדרגות שמובילות אליה. באמת?
אנו רואים חבורה של בנות מקובלות בסביבתן הטבעית.
הן מהוות רק 20 אחוז מאוכלוסיית בית הספר,
אך מכילות יותר מ-50 אחוז מהדרמה שלו.
אוי, לא. אוי ואבוי.
ששש! תתנהגי כאילו את חלק מהעץ. -טוב.
זה היה מסוכן.
לפעמים בא לי להיות אחת מהן ליום אחד.
כן, גם לי.
אבל אחרי זמן מה אתגעגע לעצמי.
כן. גם אני אתגעגע לעצמי.
ואלייך.
תראי, הנה שאנטיי.
היא מקובלת כמו האנה.
כן, היא מפורסמת בכל ביה"ס.
אל תזוזי.
לא. בבקשה, לא.
מה היא עושה?
- אל תדאגו -
כנראה היא מעריצה של טיילור סוויפט.
זה כזה צעד וינטג' בנוסח "אתה שייך לי".
- אתן חייבות לי -
טוב, זה מפחיד.
כן. בואי נסתלק מכאן.
כשראשי בחלל החיצון
אני יודע שאהיה איי-או איי-אוקיי אני יודע שאהיה איי-או איי-אוקיי
יומני היקר. יצאתי להרפתקה.
טיפסתי על עץ עם השכנה שלי בראנדי והצצתי לבנות מקובלות.
למדתי שני דברים.
אחת: אחרי שהן עולות לקומה השנייה לישון, הן צריכות לעלות במדרגות למיטה.
ולמדתי שעם כל הכיף שבהרפתקה יחד עם בראנדי,
והיה כיף מאוד,
אבל... היה נחמד אם היינו מוזמנות למסיבה.
אם היינו שייכות.
הן לא יודעת מה הן מפסידות כשהן מנדות אותנו.
למדתי שכואב להיות מנודה.
ולנושא אחר, מוקדם יותר היום צעדתי בול לתוך עמוד
מול הבן הכי חמוד בבית הספר.
כן, זה היה סטנלי.
היה מביך כל כך.
אבל גרמתי לו לחייך.
אמבר? -אימא! אני מדברת עם היומן שלי.
אני מצטערת כל כך. סלחי לי מאוד.
לא שמעתי כלום. אבל ראיתי את החיוך.
- בול! -
- אורגני -
- ג'סטין: עוגיית המזל מוכנה כבר? -
לכל דבר יש סוף?
- לא, זה לא טוב -
בסדר.
אם אינך מאורסת, לבעלך לשעבר יש עדיין סיכוי
וזה ישמח את בתך?
- לא נראה לי... -
אז מה כן? מה לכתוב בפתק המזל?
- מה שאת מרגישה, -
- כתבי מה את מרגישה בסגנון עוגיית מזל. -
בסדר.
אוי! סליחה. חשבתי שהחלון סגור.
ניסיתי למשוך את תשומת לבך.
זה בסדר. אני כל כך בלחץ, שבקושי הרגשתי את זה.
שיהיה בהצלחה.
החלטת מה תכתבי בעוגיית המזל?
לא. נראה לי שפשוט אזרום עם מה שיתאים באותו רגע
ואעמיד פנים שאני קוראת.
בהצלחה, מעכבת אירוסים אמיצה.
תודה. יש לך עצות?
לא.
זה אבא שלי.
למה את לא עונה לו?
כי...
כי הוא מתקשר כ"כ מעט, שאני מעדיפה שישאיר הודעה קולית
שאוכל לשמוע כמה פעמים,
ואז אני מרגישה כאילו הוא מתקשר יותר.
זה מוזר?
לא. זה גורם לי להרגיש.
להרגיש מה?
רגשות.
אמבר? את מוכנה?
לא היה לי רגע איתך כל השבוע!
ג'סטין השאיר הודעה. אני מקשיבה לה.
בסדר...
טוב. אנחנו מוכנים?
כן. -כן?
אוכל לעזור לך בעוד משהו?
אני מסודר. אתגעגע למקום הזה.
כן. אבל אתה נוסע הביתה.
כן. להיות עם אשתי ועם בתי.
רגע, חשבתי ש...
כן. אשתי לשעבר. כוחו של הרגל.
אבל כן, להיות עם בתי.
המשרד של פיליפ בראון.
כן, כמובן. רק רגע.
זה מוס מהבניין הדו-קומתי. בקשר לדירה בארה"ב.
תודה.
מדבר פיל.
מוס, מה המצב, אחי? מה שלומך?
כן, ראיתי את התמונות באינטרנט והמקום נראה נפלא.
אני חושב שהבת שלי תתלהב. אז כן, זה סגור.
ביום חמישי אקח את המפתח.
טוב? טוב.
גם אני אשמח לראות אותך.
טוב. ביי.
היא מורה טובה, אבל זה לא היה ברשימת המטלות.
אמבר חמודה, מקס ואני...
אימא, תני לי לסיים.
אז זו כל תוספת הנקודות שאוכל לקבל.
וגם אם אגיש את כל המטלות בזמן.
ועל הפעילות ההתנדבותית שלי.
את יכולה להתגאות בעצמך מאוד.
תודה. כן. -אני גאה בך מאוד, חומד.
תודה.
את יודעת, אמבר...
אלך להביא את עוגיות המזל שלנו.
- ג'סטין: מה קורה? עוגיות המזל הגיעו? -
- או שפשוט סיפרת להם שמצאת את הטבעת? -
טוב, קינוח.
- אל תדאגי בגלל כסף -
- הדברים הטובים בחיים הם חינם -
חשוב לחכות.
ולתת לדברים זמן.
כדי שאחרים יוכלו להדביק את הקצב של הרגשות שלכם.
זאת עוגיית המזל הכי חכמה ששמעתי בחיי.
אני מסכים.
באמת?
כן. חד-משמעית.
יומני היקר. אני מניחה... שאני מרגישה אשמה
על שאינני שותפה לאושר של אימא כשהיא נראית מאושרת כל כך עם מקס.
אני רוצה להודות לכן, גבירותיי.
על מה?
על שהזמנתן אותי לארוחת הערב שלכן.
אימא.
כן?
את יכולה לענוד את הטבעת.
אני באמת חושבת שאמי תוכל להיות מאושרת עם אבי
ושאבי יוכל להיות מאושר עם אמי.
ואם הם היו ביחד, גם אני הייתי מאושרת.
מאושרת כל כך.
לכן אני, אמבר בראון, תוהה...
איך מחליטים האושר של מי הכי חשוב?
היי, ילדה יקרה שלי, מצאתי דירה בבניין דו-קומתי.
אנחנו נהיה למטה ויש משפחה נחמדה בקומה ב'.
אני מכיר את האיש מהמכללה. יש לו ילדים בגילך.
אני חושב שתתלהבי.
ראיתי אותה רק באינטרנט, אבל יש לה חצר קטנה.
חשבתי שתוכלי לשתול גינה.
אוהב אותך. נדבר.
ובשבת נוכל לשחק במשחקי וידאו אצלך.
כמה מגניב שיש דירה ריקה שאפשר לבלות בה.
אני מת על הדירה הזאת.
יש לך ספר כימיה?
כן, הינה הוא.
תודה.
- כימיה -
ימי הבילוי בדירה הריקה עומדים להסתיים לזמן מה.
מה? -אבא שלי השכיר את דירת הגן.
אוף.
מישהו שלמד איתו במכללה.
הוא מנסה לעזור לו. אב יחידני. יש לו בת.
אז איפה אנחנו נבלה?
אני אמצא פתרון.
בסדר, אבל תזדרז.
לא אשרוד הרבה בלי משחקי וידאו.
סמוך עליי.
שיהיה.
תרגום: גלית אקסלרד