Ak kungs. Tas ir saderināšanās gredzens.
Tā izskatās.
Ja es reiz saderināšos, es gribu smaragdu.
Zaļu, lai piestāvētu tam, ka esmu veģetāriete.
Kam tas pieder?
Tas joprojām ir iekšā?
Džastina mamma teikusi, ka manējai ar Maksu viss nopietni.
- Kas ir Makss? - Mammas draugs.
Piezvanīšu Džastinam.
- Kā sviežas? - Džastin! Mums jāaptur kāzas.
Čau. Es esmu Brendija, ar "e".
Čau, Brendije. Kura kāzas mēs apturēsim?
Viņas mamma precēs Metu.
- Maksu. - Pagaidi, ko?
Skaties, es atradu šo.
Gredzenu?
Ne jau šādu tādu. Saderināšanās gredzenu.
Kā to saprast - tu to atradi? Kur?
Es to atradu te. Šajā...
Krāmu atvilktnē?
- Ei. - Labi.
Tā bija mana mamma.
Labi, elpo. Nomierinies.
Tas neko nenozīmē.
Tā ir grabažu atvilktne.
Viņam taisnība. Tā ir atbilde.
Kāpēc lai viņa kaut ko tik dārgu liktu grabažu atvilktnē?
Nu, mans pirmais izkritušais zobs ir tur.
Tas jāpaliek zem spilvena.
Nu tas noteikti ir pasakaini vērtīgs.
Joki par zobu feju, kad man ir krīze?
Labi, man patīk Brendija. Tiešām patīk.
Ir lieliski, kad apkārt ir pozitīva enerģija.
Bet man, Amberai Braunai, šobrīd vajag vietu manai krīzei.
Jā, mīļā dienasgrāmata, šī ir krīze.
Nevaru ļaut mammai saderināties, pirms tētis pārceļas atpakaļ uz Ameriku.
Tas iznīcinātu visas...
...cerības.
Varbūt viņa to glabā kādam draugam.
Vai varbūt tas ir no pagātnes.
Viņa saglabājusi dimantu no sen pagaisušas mīlestības.
Tas noteikti nav no pagātnes.
Mamma ir pārāk māņticīga, lai ļautu kaut kam vecam aptumšot nākotni.
Viņa met sāli pār plecu arī tad, kad negatavo ēst.
Tieši tā.
Kas ir tas?
- Kas ir kas? - Tas.
"Es paņēmu tavas drēbes no ķīmiskās tīrītavas un ieliku skapī.
Nevaru sagaidīt, kad nedēļas nogalē ar tevi un Amberu iesim uz "Sarkano pūķi".
Viņa mums izstāstīs visu par savu pirmo nedēļu pamatskolā."
Viņi ir "mēs"?
Nē, tās esam mēs ar mammu. Mēs esam "mēs".
Viņi ir "es un Makss" vai "Makss un es".
Cik daudz Maksu ir?
Otrā pusē ir vēl.
"Un parunāsim ar Amberu par mums?"
Pēc Polas Danzigeras grāmatas "Ambera Brauna"
KĀZU APTURĒTĀJI 1. DUBLS - REŽISORE A. B.
Aiziet!
Stop!
Vēlreiz!
Čau, mīlulīt! Tētis zvana.
Tētis brauc mājās. Vēl tikai dažas dienas. Vari tam noticēt?
Tikai jāatrod jauna dzīvesvieta. Šobrīd ar to nodarbojos.
Labi, bērniņ. Mīlu. Parunāsim vēlāk.
Čau, mīlulīt! Tētis zvana.
Tētis brauc mājās. Vēl tikai dažas dienas. Vari tam noticēt?
-Čau! - Jēziņ, tu mani nobiedēji.
Paldies.
Ar ko tu runāji?
- Ne ar vienu. - Es arī tā daru.
Smuko pidžamu ballīte.
Mūzika, pica, kosmētika, spa procedūras, ūdens pudelēs.
Smukas pidžamas, mūzika, kosmētika, spa procedūras, ūdens pudelēs.
Es joprojām plānoju viesu sarakstu.
Viņa joprojām plāno viesu sarakstu.
Hanna un viņas pidžamu ballīte. Viņa par to vien runā.
- Tas pagaidām viss. - Tas pagaidām viss.
- Pagaidiet, ir vēl kas. - Ir vēl kas.
-Ūdens pudelēs ir negāzēts un gāzēts. - Negāzēts un gāzēts.
Zini, es negribu, lai gribu būt aicināta, bet tomēr gribu.
Tas ir loģiski?
Droši vien vienkārši ir laba sajūta, ja esi iekļauts.
Negribi būt, bet gribi būt - vai tāds ir jautājums?
Jā. Kāpēc tas šķiet kaut kur dzirdēts?
Jo tu tikko tā teici.
Laikam gan.
Ak kungs.
Tevi kādreiz mulsina tavas vēlmes?
Piemēram?
Piemēram, gribu, lai mamma ir laimīga. Bet gribu, lai viņa ir laimīga ar tēti.
Bet viņa grib būt ar Maksu un grib, lai es par to priecājos.
- Nu, jā, bet vēlmes var mainīties. - Tu domā?
Nu, es gribēju palikt vecajā mājā,
bet tagad tu esi mana draudzene un es gribu palikt jaunajā mājā.
Un es gribu, lai mani uzaicina uz Hannas pidžamu ballīti, bet negribu to atzīt.
- Viņa teica, ka aicinās visus. - Tad uzaicinās arī mūs?
Nedomāju, ka jebkad esmu bijusi "visi".
Bet, ja mani uzaicinās,
varētu vilkt savu mīlīgo rozā flaneļa pidžamu ar sunīšiem.
- Pemas tante man to uzdāvināja. - Man vajadzēs īstu pidžamu.
Es parasti guļu sporta šortiņos un krekliņā.
Neuztraucies. Vari aizņemties no manis.
- Un ēdiens. - Un ēdiens.
-Čau, Šontej. -Šobrīd nevaru runāt, Ambera.
Es tikai saku čau.
Pankūkas, vafeles un visādi smūtiji.
Tiks pasniegtas brokastis.
Čau, Hanna!
Čau. Sveika.
Viss kārtībā.
- Sveika. -Čau.
Nāc.
Redzi? Viņa arī teica "čau". Varu derēt, ka viņa mūs uzaicinās.
Viņa it kā uzaicināja.
Bet mēs arī varam taisīt pidžamu ballītes.
Mans tētis meklē māju, un pusi laika es pavadīšu ar viņu.
Tev būs jāpaliek pa nakti.
Oho. Divas mājas? Kā Holivudā.
Bet tur jau tā lieta. Es negribu divas mājas.
Tētim jābūt mājās ar mani un mammu.
Mums uzreiz pēc skolas jāsarīko kāzu apturētāju sanāksme.
Noteikti. Man ir vēl idejas.
-Čau, Stenlij. -Čau, čau.
- Es esmu Brendija. Brendija ar "e"... -Čau, Ambera.
Čau, Stenlij.
Čomiņ, tev viss kārtībā?
Viņai viss kārtībā.
- Tev viss kārtībā? - Cik apkaunojoši.
Iet lieliski!
Kaut viņi beigtu pārvietot to stabu.
- Neskaties atpakaļ. - Pareizi. Labi.
- Esmu mierīga. -Ļoti mierīga.
Un spēcīga. Tu ieskrēji tajā stabā.
Un tas sāpēja. Gaidu, kad varēšu kliegt, kad būsim ārā.
Šī pidžama ir tik smuka.
Es to valkātu pa dienu, uz pusdienām vai tamlīdzīgi.
Aizņemšos uz Hannas ballīti.
Gribat, lai protokolēju šo sanāksmi?
Vai esam oficiāli sākuši?
Jā, tā man šķiet. Kad Ambera būs veikusi jūdzi.
Pagaidi.
Nospriedām, ka tad, kad Makss sestdien vedīs mūs ar mammu vakariņās,
viņi man paziņos par saderināšanos, vai ne?
Aizvedīs tevi uz publisku vietu, pilnu ar cilvēkiem, tā viņiem būs drošāk.
Tu nevarēsi reaģēt. Esmu to redzējusi filmās.
Nu, varbūt tava mamma neteica jā.
Varbūt gredzens ir atvilktnē, jo viņa plāno to atdot.
Tad kāpēc lai viņa vispār to glabātu?
Viņš nedotu gredzenu kādai, kas teikusi nē.
Taisnība.
Nu, varbūt viņa sākumā teica jā.
Bet tad pārdomāja, jo mans tētis atgriežas.
Par pēdējo neesmu pārliecināts.
Pārdomāsim visu vēlreiz, labi?
Makss bildināja tavu mammu, viņa teica jā, bet tad sāka šaubīties,
tāpēc ielika gredzenu atpakaļ kastītē.
Makss domā, ka viņi ir saderinājušies,
bet viņa gredzenu atdos, iespējams, rītdien
un salauzīs viņa sirdi, jo viņas bijušais atgriežas mājās.
Kā filmā, un es tajā esmu masu skatu aktrise.
Labi, Brendij, tas ir nopietni.
Jā, es zinu. Filma būs drāma, lūk tā!
Tu esi smieklīga.
Paldies.
- Beidziet. - Ko?
Tik labi saprasties.
- Noteikti. - Kā tad ne.
Mums jākoncentrējas.
Mamma nevalkā gredzenu, jo vispirms grib pastāstīt man.
Viņa domā, ka nebūs uz labu,
ja viņa to valkās, kamēr es nebūšu piekritusi.
Tāpēc viņa gaida.
Tas liek man just.
Just ko?
Jūtas.
Kā lai paildzinu to, ka mamma ir brīva, līdz tētis ierodas mājās?
Tas ir viss, ko es vēlos.
Tikai iespēju viņiem vienam otru redzēt, un varbūt viņi kaut ko sajutīs.
Vienkārši.
Tev tikai jāizvairās no mātes un meitas sarunām,
līdz tētis atbrauks mājās.
Ko?
Ja mammai nebūs iespējas tev pastāstīt...
Tad viņa nepadarīs saderināšanos oficiālu!
Jā.
Es vēlos piedāvāt nosaukuma maiņu
no Kāzu apturētājiem par Saderināšanās aizkavētājiem.
- Visi, kas piekrīt, lai saka "par". - Par.
Pagaidiet, ko man darīt sestdien vakariņās?
Mums vajadzēs vēl vienu sanāksmi.
Līdz tam izvairies no visām sarunām.
Jā.
Ambera?
Čau.
Zini, ja to uzliek pirkstā, esmu dzirdējis, ka tas mirdz.
Viss kārtībā?
Ambera uzvedas jocīgi.
Varbūt tā viņas jaunā draudzene, kaimiņiene, viņu ietekmē.
- Brendija? - Jā.
Nē, viņa ir laba meitene.
Amberai vienkārši vajag draugu.
Viņai vajag, lai daļa viņas pasaules
šad un tad būtu ne tikai skiču blokā.
Ja es būtu kaut uz pusi tāds mākslinieks kā Ambera, lielāko daļu laika zīmētu.
- Tā vienmēr saka mans tētis. - Tā vienmēr saka viņas tētis.
Es tevi mīlu.
Es tevi arī mīlu.
Nu tad? Esat saderinājušies vai ne?
Tu kaut ko dzirdēji?
Nē.
Kura gada vīnogu sula šī ir?
Viņi neteica vārdu "saderināšanās", bet gredzens bija viņiem tieši priekšā.
Jā, viņa redzēja to visu.
Un, kad mamma pieminēja tēti, tas man deva cerību, saprotiet.
Es par to padomāju. Jāapsver divas lietas.
"Sarkanajā pūķī" ir laimes cepumi. Tava mamma ir māņticīga.
Jā?
Saliec to kopā, varbūt tu dabūsi laimes cepumu,
kurā būs zīmīte, kas dos mammai iemeslu pagaidīt.
Nu, jā, tas būtu labi. Bet kāda iespēja, ka tā notiks?
Simtprocentīga, ja tu to uzrakstīsi pati.
Tā ir laba ideja.
Ak kungs.
Kas?
Hanna augšupielādēja viesu sarakstu savai nedēļas nogales pidžamu ballītei.
"Katrīna, Melisa, Ariela..."
Gandrīz katra 6. klases meitene ir uzaicināta.
"Belīze, Mollija, Glorija..."
Kur ir mūsu vārdi?
Izņemot mūs.
Kāda atšķirība?
Goda zīme.
Pareizi?
Vai. Man žēl par jums abām.
Šī saderināšanās aizkavētāju sanāksme beidzas tagad, plkst. 19.42.
Tiek uzsākta operācija "Izvairīties no visām sarunām".
Misija: uzrakstīt labu laimes cepuma ziņu, lai nodrošinātu sev laimi.
Atā līdz vēlākam.
Mēs tāpat iesim.
- Kur? - Uz pidžamu ballīti.
Nāc, es redzu logu.
Tur nekā nav.
Mēs neko neredzam. Viņas noteikti ir augšā.
Viņai noteikti ir milzu guļamistaba ar slidotavu vai ko tādu.
- Tu vari uzkāpt? - Ko?
Zinātnieki slēpjas krūmos un pēta lietas,
piemēram, ziloņus un lauvas viņu dabiskajā vidē.
Es nespēju noticēt, ka to darām.
Viņai ir tualetes galdiņš. Ar gaismām pie spoguļa.
Un pilna auguma spogulis. Nē, divi.
Paskaties uz viņas gultu
Ar trepītēm, kas ved uz to? Tiešām?
Šeit mēs redzam populāras draudzenes to dabiskajā vidē.
Viņas sastāda tikai 2% skolas populācijas,
bet ir atbildīgas par vairāk nekā 50% tās drāmas.
Ak, nē. Ak kungs.
- Kuš! Izliecies, ka esi daļa koka. - Labi.
Tas bija tuvu.
Dažreiz domāju, ka uz dienu gribētu būt viena no viņām.
Jā, es arī.
Bet pēc kāda laika man sevis pietrūktu.
Jā. Man arī sevis pietrūktu.
Un tevis.
Skaties, tur ir Šonteja.
Hannas līdziniece popularitātē.
Jā, viņa ir populāra visā skolā.
Nekusties.
Nē, nē, nē, nē, lūdzu nevajag.
Ko viņa dara?
NEUZTRAUCIETIES
Viņa droši vien ir Teiloras Sviftas fane.
Tas ir tik vecmodīgs You Belong to Me izgājiens.
JŪS ESAT MAN PARĀDĀ
Labi, tas ir baisi.
Jā. Iesim prom.
Ar galvu kosmosā
Es zinu, man viss būs a-o, a-okei Es zinu, man viss būs a-o, a-okei
Mīļā dienasgrāmata! Es devos piedzīvojumā.
Es uzkāpu kokā ar kaimiņieni Brendiju un ielūkojos populāro cilvēku dzīvēs.
Šo un to uzzināju.
Pirmais: pēc uzkāpšanas augšā uz gultu, viņiem jākāpj augšā uz gultu.
Un uzzināju: lai cik jautrs bija šis piedzīvojums ar Brendiju,
un tas bija ļoti, ļoti jautrs...
bet... būtu jauki, ja mēs būtu aicinātas uz ballīti.
Ja mūs iekļautu.
Un viņas nezina, ko palaiž garām, neiekļaujot mūs.
Es uzzināju, ka ir sāpīgi netikt iekļautai.
Un vēl es šodien ar plīkšķi ieskrēju tieši stabā
smukākā skolas puiša priekšā.
Jā, tas bija Stenlijs.
Tas bija tik apkaunojoši.
Bet es liku viņam smaidīt.
- Ambera? - Mammu! Es runāju ar savu dienasgrāmatu!
Piedod. Es ļoti atvainojos.
Es... es neko nedzirdēju. Bet es redzēju to smaidu.
PLĪKŠĶIS!
ORGANISKS
DŽASTINS Laimes cepuma laimīte jau uzrakstīta?
Viss labais reiz beidzas?
Nē, tas nav labi.
Labi.
Ja neesi saderinājusies, tavam bijušam vīram būs iespēja,
un meita laimīga?
Nedomāju gan...
Tad ko? Kam tur jābūt rakstītam?
Tam, kā tu jūties,
tur jāapraksta tas, kā tu jūties, laimes cepuma ziņas veidā.
Labi.
Piedod. Man likās, ka logs ir ciet.
Tikai cenšos piesaistīt tavu uzmanību.
Viss kārtībā. Es tā uztraucos, ka knapi jutu.
Lai veicas šovakar.
Jau izlēmi par laimes cepumu?
Nē. Domāju, ka teikšu to, kas tajā brīdī liksies patiesi,
un izlikšos, ka to lasu.
Lai veicas, drosmīgā saderināšanās aizkavētāja.
Paldies. Tev ir kāds padoms?
Nē.
Tas ir mans tētis.
Kāpēc tu neatbildi, kad viņš zvana?
Jo...
Jo viņš tik reti zvana, ka labāk gribu, lai man ir balss ieraksts,
ko varu atskaņot vairākas reizes,
un tad man liekas, ka viņš zvana biežāk nekā patiesībā.
Tas ir jocīgi?
Nē. Tas liek man just.
Just ko?
Jūtas.
Ambera? Esi gatava?
Man liekas, ka neesam runājušas visu nedēļu!
Džastins zvanīja un atstāja ziņu. Tagad to klausos.
Labi. Es...
Labi! Esam gatavi?
- Jā. - Jā?
Varu vēl kā palīdzēt?
Viss kārtībā. Man pietrūks šejienes.
Jā. Bet tu būsi mājās.
Jā. Lai būtu ar sievu un meitu.
Pagaidi, es domāju...
Jā. Bijušo sievu. Veci ieradumi.
Bet jā, lai būtu ar meitu.
Filipa Brauna birojs.
Jā, protams, vienu mirklīti.
Alnis ar divu dzīvokļu māju par dzīvokli Amerikā.
Paldies.
Šeit Fils.
Alni, kā sviežas, vecais? Kā iet?
Jā, es apskatījos bildes internetā, un, vecīt, tā vieta izskatās lieliski.
Domāju, ka manai meitenītei patiks. Tā ka, jā, apstiprinu.
Tajā ceturtdienā paņemšu atslēgas.
Labi? Labi.
Es arī nevaru sagaidīt, kad tiksimies.
Labi. Atā.
Viņa ir lieliska skolotāja, bet tas pat nebija mājasdarbu sarakstā.
Ambera, mīļā, mēs ar Maksu...
Mamm, ļauj man pabeigt.
Tās ir visas papildu atzīmes, ko varu dabūt.
Nu, tās un ja iesniegšu uzdevumus laikā.
Un par brīvprātīgo darbu.
Nu, tev vajadzētu lepoties ar sevi.
- Paldies. Jā. - Jā, es ar tevi lepojos, paldies.
Paldies.
Zini, Ambera...
Es aiziešu pēc laimes cepumiem.
DŽASTINS Kas notiek? Laimes cepumi jau bija?
Vai arī tu pateici, ka atradi gredzenu?
Jauki. Labi. Saldais.
Neuztraucies par naudu.
Labākās lietas dzīvē ir par brīvu.
Ir... ir svarīgi pagaidīt.
Un dot visam laiku.
Lai pārējie spēj saprast, kā tu jūties.
Šķiet, ka tas ir gudrākais laimes cepums, kādu esmu dzirdējusi.
Es piekrītu.
Tiešām?
Jā. Tiešām.
Mīļā dienasgrāmata! Laikam... Laikam jūtos vainīga,
ka neesmu priecīga par mammu, kad viņa šķiet priecīga ar Maksu.
Es gribu jums pateikties, dāmas.
Par ko?
Ka iekļāvāt mani vakariņās.
Mammu.
Jā.
Tu vari valkāt gredzenu.
Es ticu, ka mamma varētu būt priecīga ar tēti
un ka tētis varētu būt priecīgs ar mammu.
Un ja viņi būtu kopā, es būtu priecīga.
Ļoti priecīga.
Tāpēc es, Ambera Brauna, prātoju...
kā izlemt, kura laime ir galvenā?
Čau, mīļā meitene. Es atradu māju. Ar diviem dzīvokļiem.
Mums būs lejas dzīvoklis, un augšā dzīvo lieliska ģimene.
Es pazīstu to puisi no koledžas. Viņam ir bērni tavā vecumā.
Domāju, ka tev patiks.
Internetā tikai mazliet apskatījos, bet tur ir neliels pagalms.
Tev varētu būt savs dārzs.
Mīlu tevi. Parunāsim vēlāk.
Un tad sestdien varam spēlēt videospēles tavās mājās.
Cik forši, ka ir tukšs dzīvoklis, kur mums tusēt.
Vecīt, es dievinu to vietu.
Tev ir ķīmijas grāmata?
Jā, te būs.
Paldies.
ĶĪMIJA
Tusēšanai tukšajā dzīvoklī drīz uz laiku pienāks gals.
- Ko? - Tētis izīrēja dārza dzīvokli.
Vecīt.
Kaut kādam džekam, ar ko viņš kopā gāja koledžā.
Mēģina viņam palīdzēt, saproti? Vientuļais tēvs. Viņam ir meita.
Nu, tad kur mēs tusēsim?
Es izdomāšu.
Labi, tikai pasteidzies.
Zini, ka nevaru ilgi izturēt bez videospēlēm.
Tici man.
Vienalga.
Tulkojusi Līva Trektere