Panebože. To je zásnubný prsteň.
Vyzerá tak.
Ja by som chcela smaragdový.
Je zelený a som vegetariánka.
Čí je?
Stále tam je.
Justin povedal, že medzi mojou mamou a Maxom je to vážne.
- Kto je Max? - Mamin frajer.
Zavolám Justinovi.
- Tak ako? - Justin! Tú svadbu zastavíme.
Čau. Som Brandi s I.
Ahoj, Brandisi. Koho svadbu zastavíme?
Jej mama si berie Matta.
- Maxa. - Počkať, čože?
Pozri, čo som našla.
Prsteň?
Nie hocijaký prsteň. Zásnubný.
Ako myslíš, že si ho našla? Kde?
Priamo tu. V zásuvke...
S blbosťami?
- Ups. - Dobre.
To bola mama.
Len dýchaj. Pokoj.
Nič to neznamená.
Je to zásuvka s blbosťami.
Má pravdu. Je to znamenie.
Prečo by niečo také vzácne ukryla tam?
Je tam aj môj prvý zub.
Ten by mal byť pod vankúšom. Už by si zaň mala balík.
Vtipy uprostred životnej krízy?
Dobre, Brandi je super. Naozaj.
Vlastne, jej pozitívna energia je plus.
Ale ja, Amber Brown, teraz potrebujem krízový priestor.
Áno, denníček, je to kríza.
Nemôžem dovoliť, aby sa mama zasnúbila, než sa ocko vráti.
Vymazalo by to...
všetku nádej.
Možno je kamoškin.
Alebo je z minulosti.
Ach, nechala si diamant od stratenej lásky.
To určite nie.
Je poverčivá. Nedovolí, aby jej niečo staré pokazilo budúcnosť.
Hádže si soľ poza rameno, aj keď nevarí.
Presne.
Čo je to?
- Čo? - Toto.
„Oblečenie z čistiarne je v šatníku. Teším sa na večeru s tebou a Amber.
Môže nám porozprávať všetko o prvom týždni na druhom stupni.“
Akože „nám“?
Nie, to ja a mama sme „my“.
Oni sú „ja a Max“ a „mne a Maxovi“.
Koľko existuje Maxov?
Je tu viac.
„A môžeme jej o nás povedať.“
PODĽA KNIHY PAULY DANZIGEROVEJ
SVADBOKAZIČI
Akcia!
Strih!
Prepísať!
Ahoj! Tu ocko, ktorý sa vracia už o pár dní. Veríš tomu?
Len si musím nájsť byt. Už na tom pracujem.
Dobre. Ľúbim ťa. Tak neskôr.
Ahoj! Tu ocko, ktorý sa vracia už o pár dní. Veríš tomu?
- Ahoj! - Vyľakala si ma.
Díky.
S kým si sa rozprávala?
- S nikým. - Tiež to robím.
Párty v pekných pyžamách. Hudba, pizza, mejkap, kúry a balená voda.
Ešte píšem zoznam pozvaných.
Píše zoznam pozvaných.
Hannah a jej pyžamovka. Hovorí len o nej.
- To je zatiaľ všetko. - Všetko.
- Počkať, ešte niečo. - Ešte niečo.
- Voda bude s bublinkami aj bez. - S aj bez.
Pravdou je, že nechcem byť pozvaná, ale aj chcem.
Dáva to zmysel?
Byť začlenený je dobrý pocit.
Chcieť či nechcieť, kto mi odpovie?
Prečo to znie povedome?
Práve si to povedala.
Asi hej.
Božemôj.
Aj teba mätú tvoje želania?
Napríklad?
Chcem, aby bola mama šťastná. Ale chcem, aby to bolo s ockom.
Ona chce byť s Maxom a ja sa z toho mám tešiť.
- Hej, ale to sa môže zmeniť. - Myslíš?
Ja som sa nechcela sťahovať, ale teraz, keď si moja kamoška, tu chcem ostať.
A chcem byť pozvaná na tú párty, ale nechcem si to priznať.
- Povedala, že pozve všetkých. - Takže aj nás?
Ešte som nebola „všetci“.
Ale ak ma pozve, môžem si obliecť to rozkošné pyžamo so psami.
- Dala mi ho Pam. - Potrebujem ozajstné pyžamo.
Spávam v šortkách a tričku.
Neboj. Nejaké ti požičiam.
- Ach, a jedlo. - A jedlo.
- Ahoj, Shawntay. - Teraz nie, Amber.
Len sa ti zdravím.
Palacinky, vafle a rôzne ovocné koktaily.
Budú sa podávať raňajky.
Ahoj, Hannah!
Ahoj.
To nič.
- Ahoj. - Čau.
Tak poď.
Vidíš? Odzdravila sa mi. Určite nás pozve.
Aj mne sa zdá.
Aj my môžeme mať prespávačky.
Ocko si hľadá byt a napoly budem bývať s ním.
Musíš prísť.
Páni. Dva domy? Ako v Hollywoode.
No práve. Ja dva domy nechcem.
Ocko má byť doma so mnou a mamou.
Po škole musíme mať stretnutie Svadbokazičov.
Jasan. Mám nápady.
- Ahoj, Stanley. - Ach, ahoj.
- Brandi s I... - Ahoj, Amber.
Čau, Stanley.
V pohode?
V pohode.
- Si v poriadku? - Trapas.
Ako nič!
Kedy prestanú ten stĺp presúvať?
- Neobzeraj sa! - Aha.
- Som v pohode. - Úplne.
A silná. Páni. Poriadne si doňho tresla!
Bolelo to. Keď vyjdeme von, budem kričať.
Aké chutné pyžamo.
Nosila by som ho cez deň, na obed a tak.
Požičiam si ho na tú párty.
Mám toto stretnutie zapisovať?
Už sa oficiálne začalo?
Asi áno. Keď Amber dokončí kilometer.
Počkať.
Zistili sme, že v sobotu na večeri mi Max a mama
chcú povedať o zásnubách, však?
Na verejnosti plnej ľudí je to pre nich bezpečnejšie.
Nemôžeš reagovať. Videla som to vo filmoch.
Možno tvoja mama nepovedala áno.
Možno mu ten prsteň chce vrátiť.
Tak prečo ho vôbec má?
Nedal by ho niekomu, kto odmietol.
To je pravda.
Možno najprv súhlasila.
A potom si to rozmyslela, lebo sa vracia ocko.
Tým si nie som istý.
Prejdime si to znovu.
Max ju požiadal, povedala áno, potom začala pochybovať
a prsteň dala naspäť do krabičky.
Max si myslí, že sú zasnúbení, ale ona mu ho pravdepodobne zajtra vráti
a zlomí mu srdce, lebo sa vracia jej bývalý.
Ako film, v ktorom som komparz.
Brandi, je to vážne.
Hej, viem. Jasné, že ten film je dráma.
Si vtipná.
Díky.
- Prestaňte. - S čím?
Tak dobre spolu vychádzať.
- Jasné. - Už len to.
Musíme sa sústrediť.
Mama ten prsteň nenosí, lebo mi to chce povedať sama.
Podľa nej je smola nosiť ho,
ak s tým nesúhlasím.
Takže čaká.
To vo mne vyvoláva...
Čo?
Pocity.
Ako ju zdržím, aby bola stále slobodná, keď sa vráti ocko?
Len to chcem.
Šancu, aby sa znovu videli a možno niečo znovu pocítili.
Ľahké.
Kým sa tvoj ocko nevráti, vyhýbaj sa rozhovorom.
Čože?
Ak nebude mať príležitosť...
Tak zásnuby nebudú oficiálne!
Hej.
Rád by som navrhol zmenu mena zo Svadbokazičov na Zdržovačov zásnub.
- Ak ste za, povedzte za. - Za.
Počkať, a čo na tej večeri?
Treba ďalšie stretnutie.
Dovtedy sa vyhýbaj rozhovorom.
Hej.
Amber?
Ahoj.
Vieš, počul som, že ak si ho nastokneš, naozaj sa trblieta.
Si v poriadku?
Amber je divná.
No, možno má na ňu vplyv tá nová kamoška. Suseda.
- Brandi? - Hej.
Nie, je zlatá.
Amber potrebuje kamošku.
Potrebuje nachvíľu vyliezť zo stránok toho svojho skicára.
Keby som bol spolovice taký umelec, kreslil by som stále.
- To hovorí môj ocko. - To hovorí jej ocko.
Milujem ťa.
Aj ja teba.
Tak? Ste zasnúbení či nie?
Počula si to?
Nie.
Z ktorého roku je ten džús?
Nepovedali slovo „zásnuby“, ale prsteň bol priamo tam.
Hej, všetko to videla.
A keď mama spomenula ocka, dodalo mi to nádej.
Rozmýšľal som. Zvážme dve veci.
Budú tam koláčiky šťastia a tvoja mama je poverčivá.
A?
Ak ich spojíš, možno bude v tom koláčiku
niečo, čo tvoju mamu prinúti počkať.
To by sa hodilo. Ale aká je šanca, že sa to stane?
Sto percent, ak ho napíšeš sama.
Dobrý nápad.
Bože.
Čo?
Hannah zverejnila zoznam pozvaných na pyžamovku.
„Katrina, Melissa, Ariel...“
Takmer každé dievča z triedy.
„Belisse, Molly, Gloria...“
Kde sme my?
Okrem nás.
Koho to trápi?
Odznak cti.
Však?
Sakra. To mi je ľúto.
Stretnutie Zdržovačov zásnub končí o 19.42.
Operácia Uhýbanie je aktívna.
Úloha: napísať koláčik šťastia na zabezpečenie šťastia.
Čavidenia.
Aj tak pôjdeme.
- Kam? - Na tú pyžamovku.
Poď, tam je okno.
Nič.
Nič nevidíme. Asi sú na poschodí.
Určite má izbu s ľadovou plochou alebo čo.
- Vieš liezť? - Čože?
Vedci skúmajú z kríkov levy v ich prirodzenom prostredí.
Neverím, že to robíme.
Páni.
Má toaletný stolík. So žiarovkami.
A ďalšie zrkadlo v životnej veľkosti. Teda dve.
A tá posteľ.
So schodíkmi? Naozaj?
Sledujeme obľúbené dievčatá v prirodzenom prostredí.
Tvoria dve percentá populácie školy,
ale zároveň viac ako 50 percent školskej drámy.
Ach, nie. Bože.
- Buď stromom. - Fajn.
To bolo tesné.
Niekedy by som chcela byť nimi.
Hej, ja tiež.
Ale po chvíli by som si chýbala.
Hej. Aj ja by som si chýbala.
A aj ty.
Ach, pozri na Shawntay!
Druhá najobľúbenejšia.
Hej, v škole je ozaj známa.
Nehýb sa.
Ach, nie, prosím.
Čo to robí?
NEBOJTE SA
Óó. Asi je fanúšička Taylor Swift.
Presne ako z klipu k „You Belong to Me“.
MÁM TO U VÁS
Hrozivé.
Hej. Vypadnime.
Hlavu nosím v oblakoch
Viem, že budem hej-ou, hej-oukej Viem, že budem hej-ou, hej-oukej
Milý denníček. Dnes to bolo dobrodružstvo.
So susedou Brandi som vyliezla na strom a zahliadla obľúbené decká.
Niečo som sa naučila.
Po prvé: keď vyjdú na poschodie, do postele musia ísť po schodoch.
Bola zábava byť dobrodružná s Brandi...
Bolo to naozaj super...
ale... bolo by milé, keby sme boli pozvané.
Keby sme tam patrili.
Nevedia, o čo tým prichádzajú.
Naučila som sa, že nepatriť niekam bolí.
Ach, a ešte niečo. Dnes som nakráčala do stĺpu rovno
pred najchutnejším chlapcom v škole.
Hej, bol to Stanley.
Taký trapas.
Ale usmial sa.
- Amber? - Mami! Rozprávam sa s denníkom!
Prepáč mi to. Nechcem ťa rušiť.
Nič som nepočula. Ale videla som ten úsmev.
TRESK!
ORGANICKÉ
JUSTIN UŽ MÁŠ KOLÁČIK ŠŤASTIA?
Všetko dobré sa raz skončí?
NIE, TO JE ZLÉ.
Dobre.
Ak sa nezasnúbiš, šancu má tvoj bývalý a tvoja dcéra bude šťastná?
ASI TIEŽ NIE...
Tak čo? Čo by tam malo byť?
AKO SA CÍTIŠ.
ALE V KOLÁČIKOVOM JAZYKU.
Fajn.
Prepáč! Ja že máš zavreté okno.
Len som ťa chcela zavolať.
To nič. Som taká nervózna, že to ani nebolelo.
Veľa šťastia.
Už si vymyslela ten koláčik?
Nie. Asi to vymyslím, keď ho otvorím, a budem sa tváriť, že to čítam.
Veľa šťastia, odvážna zdržovačka zásnub.
Díky. Máš nejakú radu?
Nie.
To je ocko.
Prečo mu nedvíhaš?
Lebo...
Volá tak málo, že som radšej, keď mi nahrá správu, ktorú si môžem prehrávať.
Potom sa mi zdá, že volá častejšie.
Je to divné?
Nie, vyvoláva to vo mne.
Čo?
Pocity.
Amber? Môžeme?
Akoby som ťa celý týždeň nevidela!
Justin mi nahral správu. Počúvam.
Dobre.
Dobre, môžeme ísť?
- Hej. - Hej?
Môžem ti ešte s niečím pomôcť?
Ani nie. Bude mi to tu chýbať.
Hej, ale vraciaš sa domov.
Hej. Za manželkou a dcérou.
Počkať, ja...
Hej. Za exmanželkou. Zvyk.
Ale za dcérou áno.
Kancelária pána Browna.
Ach, áno, sekundu.
To je Moose ohľadne toho dvojbytu.
Díky.
Tu je Phil.
Moose, ako sa máš, starec?
Hej, pozrel som sa na fotky a vyzerá to super.
Mojej dcérke sa bude páčiť. Takže beriem.
Vo štvrtok si vyzdvihnem kľúče.
Fajn? Fajn.
Aj ja sa teším.
Dobre, čau.
Je dobrá učiteľka, ale ani ju nedala na zoznam.
Amber, zlatko, s Maxom...
Mami, chcem to dokončiť.
Takže to sú všetky moje kredity.
A ešte tie za včasné odovzdanie úloh.
A potom ešte za dobrovoľníctvo.
Mala by si na seba byť hrdá.
- Díky. - Áno, zlatko, som na teba hrdá.
Ďakujem.
Vieš, Amber...
Donesiem koláčiky šťastia.
JUSTIN ČO SA DEJE? KOLÁČIKY?
ALEBO SI IM POVEDALA O PRSTENI?
Super. Dezert.
NERIEŠ PENIAZE. NAJLEPŠIE VECI SÚ ZADARMO.
Je dôležité čakať.
A dať veciam čas.
Aby ostatní mohli pochopiť, čo cítite.
To je ten najmúdrejší koláčik, aký som kedy videla.
Súhlasím.
Naozaj?
Hej, úplne.
Milý denníček. Asi sa cítim previnilo,
že sa neteším s mamou. Je s Maxom šťastná.
Chcem vám poďakovať, dámy.
Za čo?
Že ste ma dnes začlenili pri večeri.
Mami.
Áno?
Môžeš ho nosiť.
Verím, že mama by mohla byť šťastná s ockom
a ocko zasa s mamou.
A keby boli spolu, bola by som rada.
Naozaj rada.
Takže ja, Amber Brown, rozmýšľam...
ako viete, koho šťastie je dôležitejšie?
Dievčatko. Našiel som dvojitý byt.
My budeme dolu a na poschodí je fajn rodina.
Toho chlapa poznám z výšky. Má deti v tvojom veku.
Bude sa ti to páčiť.
Videl som to iba na fotkách, ale je tam malý dvor.
Mohla by si mať záhradu.
Ľúbim ťa. Tak neskôr.
A v sobotu môžeme hrať hry u teba.
Ten prázdny byt je úplne super.
Zbožňujem to tam.
Máš knihu na chémiu?
Hej, na.
Díky.
Na tie dni pri hrách vo voľnom byte budeš musieť na chvíľu zabudnúť.
- Čože? - Ocko ten byt prenajal.
Dokelu.
Nejakému kamošovi z výšky.
Chce mu pomôcť. Je to slobodný otecko s dcérou.
Tak kde budeme hrávať?
Niečo vymyslím.
Dobre, ale rýchlo.
Vieš, že bez videohier dlho nevydržím.
Ver mi.
Hej, hej.
Preklad titulkov: Martina Mydliar