Milý deníčku, táta je zpět.
Je doma z Paříže.
Teda, ne u nás doma,
ale doma v Americe.
Zítra ho uvidím. A nový dům, kde bude bydlet
a kde budu občas bydlet i já.
Bude máma smutná, když tátův dům někdy nazvu „domovem“?
A bude táta smutný, když ho tak nenazvu?
Já, Amber Brownová, nechci nikomu ublížit.
Rozvrh na středu a čtvrtek.
V pátek budeme mít zkrácenou hodinu dějepisu
pro ty z vás, kteří chtějí jít na divadelní konkurz.
Ten se uskuteční v posluchárně,
tak nezapomeňte sledovat nástěnku kvůli názvu hry,
protože bude zveřejněn pouze tam.
A můžete…
…jít.
Jste volní.
PODLE KNIHY OD PAULY DANZIGER
Čau, Amber.
- Hej, nic nevidím! - Co pro tebe můžu udělat?
Měly bychom jít na ten konkurz.
Já ne, ale ty klidně běž.
Ahoj, zlato,
v práci mám frmol, ale slibuju,
že tě v týdnu vyzvednu ze školy.
To je už potřetí, nechci Amber odřeknout.
Jo, počkám.
Prý potřebujete filtry…
Jo. Díky, Stanley.
- Přivez je, až budou. - Dobře.
Pěkná bunda. Tu svoji už mám někde v rozkladu.
Která třída?
- Šestá. - Jako má dcera.
Bezva.
Můžu do garáže?
- Nebo kam? - Do kuchyně.
- Fakt? - Jo…
- Haló? - Roberte.
Když budu mít schůzky až do šesti
a pak vezmu na večeři lidi z Baxteru a potom lidi z ICRF…
Tys chtěl přeložit jinam. Poraď si.
Tento týden potřebuju ve tři aspoň dvě hodiny volno.
Všichni přinášíme oběti.
Nejsi jediný, kdo má rodinu. Jsou to důležití klienti.
Musíme vědět, že jsi v tom s námi a že ten kšeft uzavřeš.
Phile, posloucháš mě?
Vsadím se, že to bude muzikál Hairspray.
Fakt?
- Hej, Shawntay. - Co je?
Jdete na ten konkurz?
Já ne. Chci ke štábu. Ovládat reflektory.
Proč?
Je to jako být ve vesmíru, tápat někde ve tmě.
- S tím outfitem jsi asi taky tápala. - Díky.
To asi nebyla lichotka.
- Nebyla. - Pro mě jo.
- Seš zvláštní. - Díky.
To byla lichotka.
- My na ten konkurz jdeme. - To si piš.
- Pro jeviště jsem se narodila. - Bylas na něm někdy?
Ano. Táta mi ho postavil ve sklepě.
No, to se asi počítá.
- Těžko. - Jistě.
Někteří kvůli Hannah vylezou i na strom.
Jejda.
Teda, páni, Hannah. Zlom vaz na tom konkurzu.
Díky.
Počkej. Konkurz na co? Na jakou roli?
Neznáme ani název té hry a jména postav.
To je fuk, co je to za hru.
- Dostaneme hlavní roli. - Přesně.
Tu největší. Nejlepší, hvězdnou roli. Ne asi.
Přijď na konkurz, Hannah. Čaroděj ze země Oz.
A vy taky.
- Čaroděj ze země Oz? Nejlepší film vůbec. - Ten neznám.
Co? Jsem v šoku. Musíš ho vidět.
Fajn.
Dneska mě vyzvedne táta. Zkouknem to u něj.
Takže existuje?
- Jo. - Jo, existuje.
Bydlel v Paříži.
Nevymyslela sis to?
- Proč bych to dělala? - Nevím. Abys byla nóbl.
Abys byla cool jako my.
- Cool je pro páťačky. - Čtvrťačky!
- Třeťačky! Počkat. - Pojď, Shawntay.
Mám jít domů, ať můžeš být s tátou?
Ne. Pojeď taky. Omrkneš jeho byt.
Pojď.
- Kde je táta? - Nesnáším, když ti tohle dělá.
- To je oukej. - Není.
- Je v pořádku? - Ano, je.
A ty?
Jo, jsem v pohodě.
Oukej.
Dost těch oukej.
Oukej. Pardon.
Je mi to líto.
Je tu zatím pár dní
a s tím stěhováním, a ještě prací…
Jo, chápu, že toho má moc.
Co se stavit na zmrzku?
A na něco nezdravého.
- Jo! - Oukej.
Už dost těch oukej!
Řekla bych dobré ráno, ale Phil bez zeptání řekl Amber,
že u něj může dneska přespat.
Jde o to, že mi to neřekl, a to se mi nelíbí.
No, je to její otec.
Jo, a já její matka. Její máma.
Ta, co je neustále s ní, v těžkých i dobrých chvílích, ve dne v noci.
- Já na druhý konec světa neodjela. - Tak tě taky popisuju.
Nic proti, ale zavěšuju ti.
Zkus se vžít do Amber.
Má radost, že je doma.
Konečně je doma, tak ji nech.
Co na tom záleží?
Nemůže hned převzít velení.
- Podáš mi šalotku? - Pórek.
- Fajn. Pórek. - Je to pažitka.
Šalotka, pórek a pažitka nejsou totéž.
Nezeptal se mě, jestli u něj může přespat, když jde ráno do školy.
Škola není důležitá.
- Pro mě je. - Do jisté míry.
Je velmi důležitá. Ne… Tohle Amber neříkej.
- Někdo před vejškou musí. - Dost.
Dýchej, Sarah.
Nenech se Philipem rozhodit.
Nemůže si s Amber dělat plány, které nezahrnují mě.
Co prosím?
Plány, o kterých nevím. O kterých mi neřekne. To je…
Pamatuješ, jak ho máma nazývala princem Krasoněm?
Takže seš na Phila naštvaná, nebo se ti po něm stýská?
PADNE JÍ! JE PERFEKTNÍ!
Milý deníčku, Louis Prima, tátův oblíbenec.
Teda, má od něj oblíbenou písničku.
„Angelina.“
Předkrmu dávám si porce dvě, protože tak milá je.
Angelina.
Zpívám moc ráda.
Najít tak odvahu a jít na ten konkurz…
Táta mi ho dal, když mi bylo osm.
Nejspíš mi ještě bude.
Můj pes se bude jmenovat Angelina.
Mámino druhé jméno je Angelina.
Po sestře mé babičky, pratetě Angie.
Tetu Angie zbožňuju. A moc, moc zbožňuju svoji babičku.
Pokud si máma opravdu vezme Maxe, bude jeho máma moje třetí babička?
Já, Amber Brownová, se ptám…
Kolik lidí mám milovat?
Budou mě milovat taky?
Co si myslel? Že nám znovu napochoduje do života
a začne dělat plány?
- To já. - Co?
To já k tomu Phila navedla.
Co?
Pam!
Někdo mu musel připomenout, jak strašně je Amber zklamaná.
- Nemáš to napravovat ty, ale on. - Fajn.
To mám čekat, dokud mu to nedojde,
zatímco Amber trpí? Ne! Ani náhodou.
Potřebuje svého otce. Hned.
Neměla jsem knihu Čaroděj ze země Oz? Tu knihu?
Myslím, že tu někde je. Já…
Ano. Tady je.
Nechci se s ním vidět. Jen tě vyložím.
Nezůstanu. Nepůjdu dovnitř. Nevystoupím, ale ráda tě k tátovi odvezu.
Děkuju! Brandi prý může přijít a zůstat na večeři.
Bezva. Dobře.
Takže, Amber, určitě ti nevadí, že přespíš jinde?
Mimo domov? I když máš ráno školu?
Nevadí. Vůbec ne. Určitě.
A můžu si vzít pyžamo od táty.
Teda, přijet v něm. Pěkný, co?
Ano, je roztomilý.
Tolik se těším.
Nevypadám v tom pyžamovém overalu hloupě?
Ne, tátovi se bude líbit.
Je až z Paříže.
Co to děláš?
Teď se s ním nechci vidět. Já…
Jsem neupravená a on… Má svaly.
- Co? - Já… Nejsem připravená…
Běžte. Vystupte si. Běžte. No tak.
Amber, co to děláš?
Je tam Stanley.
Já nechci vidět jeho. Jsem v pyžamu.
A bez pásku.
Co tady dělá?
- Stanley, ten ze školy? - Jo.
To je abso-Stanley-lutně on.
Mluví s tvým tátou.
Vidí mě. Mám se skrčit?
- Ne! - Amber, tvoje vlasy!
Jdou sem.
Počkat.
Stanley jede pryč.
Tak proto nejsi připravená.
Chtěla jsem mu to říct osobně.
- Teda, mohla bych mu to říct teď. - Ne, ne. Teď ne.
- Ne? - Prosím.
- Oukej. - Mami.
- Oukej. - Haló? Amber?
- Máte ty čočky, paní Brownová? - Geniální.
Ne, možná je najdu pak.
Holčičko!
Jsem ráda, že jsi doma.
Já taky, maličká. Já taky.
A tím pyžamem jsi mi udělala radost.
Líbí se ti? Není moc hloupé?
Zbožňuju ho.
Sarah.
Phile.
Sluší ti to.
Díky.
Takže zítra odvezeš Amber do školy?
Jo, to bych měl stihnout.
Měl? To sis měl rozmyslet, než sis naplánoval, že u tebe přespí.
- Co? - Nemáš plán.
Nedělej z toho drama, Sarah.
To zvládnu. Mám to zařízené.
- Těšil jsem se na ni. - Jo, seš tu už šest dní.
Nová funkce. Nový dům. Spousta práce.
Proč to neřekneš Amber?
Amber a mně to nevadí.
Jí to nevadí. Že ne, Amber?
Jo, nevadí, mami.
To je oukej, tati.
No, párkrát jsi byla zklamaná.
- Brandi. - To já jen tak.
- Jsi Brandi. - Ano, pane Browne.
Odkud znáte Stanleyho?
Toho kluka? Bydlí poblíž.
Fajn. Můžeš mi zavolat.
- Vrátím se pro ni. - Mami.
- Co? - Prosím.
Je to jen na dvě noci.
Jo. Jen dvě noci.
Co?
Ano.
Rozluč se, Toto.
Díky za pomoc, holky.
Tohle je nejlepší.
Že jo, tati?
Tak jo.
Kolikrát mu ještě budou volat?
Dívej se.
Zavři oči a třikrát klapni střevíčky.
A pomysli si: „Všude dobře, doma nejlíp.
Všude dobře, doma nejlíp. Všude…“
Všude dobře, doma nejlíp. Všude dobře, doma nejlíp…
MÁMA–TÁTA
Děkuji.
Je tu večeře!
Jo.
Pardon, že jsem propásl film.
Tohle musím vzít.
Myslíš, že mě má rád?
- Tvůj táta? - No, jo.
Jistěže jo. Je to tvůj táta. Miluje tě.
Vím, že jo.
Jen mě zajímá, jestli mě má rád.
Jak by ne?
Jsi moc milá, Amber Brownová.
Díky, Brandi s I.
- Ozvu se. - Není zač.
- Toto byl roztomilý. - Jak jel v tom košíku na kole.
Neznáš hru 12 rozhněvaných mužů?
- „Soudní drama jako žádné jiné.“ - Ukaž.
Pokud byla porota tak naštvaná, co to bylo za zločince?
„Philip Brown se blýskl jako osmý porotce.“
Páni. Tvůj táta byl hvězda.
„Philip Brown prý divadlo miluje. Na otázku, co se mu líbilo nejvíc,
odpověděl 14letý Brown: ‚Týmová práce a společný zážitek.
Máme hodně společného a jsme spolu i mimo jeviště.‘“
To je super. Na co myslíš?
Je to super.
Najít tak odvahu zkusit to.
Z moci mně svěřené
mnou coby tvou sousedkou
a silou přátelství ti tímto dávám odvahu.
ČARODĚJ ZE ZEMĚ OZ
Jsem Amber Brownová
a ucházím se o roli Dorotky.
Hannah Burtonová. Chci hrát Dorotku.
Jmenuju se Jimmy Rentorski a chci hrát Plecháče.
A já mám zájem o Strašáka.
„Všude dobře, doma nejlíp. Všude dobře, doma nejlíp.“
Moment. Umím to nazpaměť.
„Olejnička.“
A co zbytek monologu?
Víc si nepamatuju.
„Všude dobře, doma nejlíp. Všude dobře, doma nejlíp.“
Jsi strašák. Jak to, že mluvíš? Nemáš mozek.
„Ti, kterým mozek chybí, toho ale namluví, že?“
„Všude dobře, doma nejlíp.“
Jsem Brandi a chci ke štábu. Pokud možno jako osvětlovačka.
A sny, které máme odvahu snít,
se opravdu vyplní.
Tady jsi. Spěcháme.
Za 20 minut mám videohovor.
- Musíme honem do bytu. - Dobře. Šla jsem na divadelní konkurz.
- Co? Fakt? - Jo.
Četla jsem dialog Dorotky.
Páni. Tak to koukám. Jak to šlo?
Vlastně skvěle.
Líp, než jsem čekala.
Pan Danziger mě pochválil.
- Mám radost. Jsem na tebe hrdý. - Sama tomu nemůžu uvěřit.
Příští týden zveřejní seznam obsazení.
V osmé třídě jsem taky hrál v divadelní hře.
Ve 12 rozhněvaných mužích.
- Jo, máma mi o tom vyprávěla. - Vážně?
Jo, prý jsi měl hlavní roli.
Táhl jsi celou hru.
A to je Dorotka taky.
Ty jsi mladší než tenkrát já.
Vzrušující.
Jo. Máme hodně společného.
Ano.
Zítra už bude zase doma.
Ale musíme probrat plán návštěv,
a když to bude každý druhý týden…
Tak jo. To teď nech být.
Zhluboka dýchej.
Zítra ráno jsem zpátky.
Je tu Pam. Tak zatím.
- Miluju tě. - Já tebe.
A mě?
Strašně moc. Díky, žes zase přišla.
- Nemůžu chodit, kdykoli bude u Phila. - Než si zvyknu.
Dalších deset let nedám.
Chybím jí?
Rozhodně.
Překlad titulků: Petra Kabeláčová