Kära dagbok, pappa är tillbaka. Han är hemma från Paris.
Eller inte hemma hemma, som här i det här hemmet,
men hemma i USA.
Och i morgon får jag se honom och hans nya bostad,
där jag ska bo delar av tiden.
Kommer det att såra mamma om jag nånsin kallar pappas hus "hemma"?
Kommer det att såra pappa om jag inte gör det?
Jag, Amber Brown, vill inte såra nån.
Det är schemat för onsdag och torsdag.
På fredag blir det en förkortad historielektion
för de av er som vill provspela för höstproduktionen.
Alla provspelningar hålls i hörsalen,
så kolla anslagstavlan efter produktionstiteln,
eftersom den bara tillkännages där och inte virtuellt.
Och ni kan…
…gå.
Ni är fria.
Hej, Amber.
Hördu, jag ser inget!
Ja, vad kan jag göra för dig?
Vi borde försöka komma med i pjäsen.
Inte jag, men varsågod.
PAPPA HEJ MIN KÄRA FLICKA,
JOBBET ÄR HEKTISKT MEN LOVAR HÄMTA DIG EN DAG DEN HÄR VECKAN.
Det är tredje dagen i rad och jag vill inte svika Amber igen.
Ja, jag väntar.
- Pappa sa att du behövde filter… - Ja. Tack, Stanley.
- Kom med dem när du har dem. - Okej.
Snygg jacka. Jag har kvar min nånstans.
Vilken klass går du i?
- Sexan. - Min dotter också.
Schyst.
- Garaget, eller var vill du ha den? - I köket.
- Allvarligt? - Ja…
-Hallå? - Robert. Robert.
Om jag har möten till kl 18:00 varje dag
och sen måste ta ut Baxter-gruppen följt av ICRF-teamet på middag…
Du ville ju bli förlyttad. Få det nu att funka.
Men jag behöver en dag med två timmar ledigt runt tre.
Vi gör alla uppoffringar, Phil. Du är inte den enda med familj.
De här kunderna är viktiga och vi måste veta
att du är en del av teamet och villig att lägga ner den tid som behövs.
Phil, hör du mig?
- Det blir säkert musikalen Hairspray. - Tror du?
- Ursäkta oss, Shawntay. - Vad?
Ska ni provspela för pjäsen?
Inte jag. Jag vill bli scenarbetare. Kontrollera strålkastaren.
Varför?
För det är som att vara i rymden, bakom en planet i mörkret.
Du ser ut att klä dig i mörkret.
Tack.
Det var nog ingen komplimang.
- Det var det inte. - Jo, för mig.
- Du är ovanlig. - Tack.
Det är en komplimang.
- Vi ska provspela för pjäsen. - Definitivt.
Jag föddes för att stå på scen.
Har du nånsin stått på en?
Ja. Pappa lät bygga en åt mig i källaren.
Tja, jag antar att det räknas.
- Inte precis. - Såklart det gör.
Folk klättrar till och med i träd för att se Hannah.
Jisses.
Jag menar, wow, Hannah. Lycka till på din provspelning.
Tack.
Vänta. Provspelning för vad? För vilken roll?
Vi vet inte vilken pjäs det är eller vilka roller de behöver.
Det spelar ingen roll.
- Vi ska få en av huvudrollerna. - Ja, exakt.
Den största rollen. Den bästa rollen. Stjärnan.
Hoppas att du provspelar, Hannah. Trollkarlen från Oz.
Och alla ni också.
Trollkarlen från Oz är en av tidernas bästa filmer.
Jag har aldrig sett den.
Vad? Vilken fasa! Du måste se den.
Okej.
Pappa hämtar mig i dag. Vi får se den hemma hos honom.
Så han finns faktiskt?
- Ja. - Ja, det gör han.
Han bodde i Paris.
Jag trodde du hittade på det.
Varför skulle jag det?
Inte vet jag. För att låta glamorös.
Och försöka vara cool, som vi.
- Att vara cool är för femteklassare. - Fjärde.
Tredje! Åh, vänta.
Kom, Shawntay.
Ska jag gå hem så att du får tid med din pappa?
Nej. Åk med oss. Du kan också se hans lägenhet.
Kom.
- Var är pappa? - Jag hatar att han gör dig besviken.
- Det är okej. - Det är inte okej.
-Är han okej? - Ja. Han är okej.
Är du okej?
Ja. Jag är okej.
Okej.
Inga fler "okej".
Okej. Hoppsan, förlåt.
Jag är ledsen.
Han har bara varit hemma i ett par dagar,
och med flyttlasset och jobbet…
Ja, jag förstår att det är mycket.
Vi kan väl stanna och köpa glass? Och annat onyttigt.
- Ja! - Okej.
Inga fler "okej".
Jag skulle säga "god morgon", men Phil sa till Amber utan att fråga mig,
att hon fick sova över i kväll.
Poängen är att han inte berättade för mig, och det är inte okej.
Han är hennes pappa, Sarah.
Ja, och jag är hennes mamma.
Hennes "funnits där dag in, dag ut, rädslor, tårar, hejarop, varje kväll,
flyttade inte utomlands som hennes pappa" mamma.
Det är vad jag kallar dig.
Inget illa ment, men jag lägger på nu. Försök se det här ur Ambers perspektiv.
Hon är så glad att han är hemma.
Han är äntligen hemma, så låt henne bara sova över. Vad gör det?
Han kan inte bara ta kontroll.
- Ge mig schalottenlöken. - Det är salladslök.
- Visst. Salladslöken. - Det är gräslök.
Det är skillnad på lök och lök.
Phil ringde aldrig för att diskutera Ambers övernattning hos honom
på en skolkväll.
Vem bryr sig om skolan?
- Jag. - Den är inte så viktig.
Den är väldigt viktig. Snälla, säg inte sånt till Amber.
- Nån måste säga det innan college. - Sluta.
Andas, Sarah. Låt inte Philip påverka dig så mycket.
Det är fel av Philip att planera saker med Amber som inte inkluderar mig.
Va? Förlåt, vad?
Nej, som inte inkluderar mig i vetandet, i diskussionen, det var…
Minns du hur mamma kallade honom charmprinsen?
Så är du arg på Phil, eller saknar du honom?
DEN PASSAR! DEN ÄR PERFEKT!
Kära dagbok, Louis Prima, en av min pappas favoriter.
Åtminstone en av hans låtar.
Den heter "Angelina".
Angelina.
Jag älskar att sjunga.
Jag önskar jag vågade provspela för skolpjäsen.
Pappa gav mig den här när jag var åtta.
Typiskt. Den passar nog fortfarande.
När jag äntligen får en hund ska hon heta Angelina.
Mammas mellannamn är Angelina.
Efter mormors syster, gammelmoster Angie.
Jag älskar moster Angie. Och jag älskar verkligen min mormor.
Om mamma faktiskt gifter sig med Max, blir hans mamma också min farmor?
Jag, Amber Brown, undrar…
Hur många förväntas jag älska?
Kommer de älska mig också?
Jag vet inte varför han tror att han bara kan valsa in i våra liv igen
och börja planera saker.
- Det var jag. - Vadå?
Som sa åt Phil att göra det.
Vad?
Pam!
Nån måste påminna honom om att Amber blir oerhört besviken.
Det är inte ditt problem.
- Det är hans problem. - Okej.
Ska jag bara vänta tills han kommer på det
medan Ambers hjärta brister? Nej! Glöm det.
Hon behöver sin far. Nu.
Hade jag inte boken Trollkarlen från Oz?
Den ligger säkert där i nånstans.
Ja. Här är den.
Jag vill inte se honom, så jag släpper bara av dig.
Jag kliver inte ens ur bilen,
men jag kör dig gärna till din pappa i kväll.
Tack!
Pappa sa att Brandi fick komma och stanna på middag.
Toppen. Okej.
Så, Amber, raring,
känns det okej att sova nån annanstans?
Hemifrån? Fast du har skola i morgon?
Ja. Absolut. Helt säkert.
Och jag kan ha på mig pyjamasen som pappa skickade.
Jag menar komma dit i den. Gullig, va?
Ja, jättegullig.
Jag kan knappt vänta.
Ser jag fånig ut i den här pyjamasen?
Nej. Din pappa tycker nog det är kul. Han skickade ju den ända från Paris.
Vad gör du?
Jag vill inte se honom just nu. Jag bara…
Jag är ovårdad och han är så… Han har muskler.
- Vad? - Jag bara… Jag är inte redo att…
Gå ni, bara. Hoppa bara ur bilen. Gå.
Amber, vad gör du?
Det är Stanley.
Jag vill inte se honom. Jag har pyjamas på mig.
Utan bälte.
Vad gör han här?
- Stanley, pojken från skolan? - Ja.
Det är Abso-Stanley-lut han.
Stanley pratar med din pappa.
De tittar på mig. Ska jag ducka?
- Nej! - Amber, ditt hår!
De kommer hitåt.
Vänta.
Stanley cyklar iväg.
Det är därför du inte vill se pappa.
Jag ville berätta personligen.
- Jag antar att jag kan berätta nu? - Nej, nej, nej. Inte nu.
- Inte? - Snälla.
- Okej. - Mamma.
- Okej. - Hej? Amber?
- Hittade du din kontaktlins, mrs Brown? - Genialiskt.
Nej, jag hittar den kanske senare.
Där är min tjej!
Jag är så glad att du är hemma.
Jag också, lillan. Jag också.
Typiskt dig att ta på pyjamasen.
Så du gillar den? Inte för tramsig?
Jag älskar den, pappa.
Sarah.
Phil.
Du ser fin ut.
Tack.
Så då kör du Amber till skolan i morgon?
Ja, det bör funka.
Bör? Det borde vara genomtänkt innan du planerar en övernattning på en skolkväll.
- Vad? - Du har ingen plan.
Var inte så dramatisk, Sarah.
Jag fixar det här, okej? Det är lugnt.
- Jag var bara glad att se min tjej. - Du har varit här i sex dagar.
Ny tjänst. Nytt hem. Extremt hektiskt.
Säg det till Amber, inte mig.
Amber och jag är okej med det. Hon är okej. Eller hur, Amber?
Ja, jag är okej med det, mamma.
Ingen fara, pappa.
Fast du har faktiskt blivit besviken några gånger.
- Brandi. - Jag bara säger det.
- Så du är Brandi. - Det är jag, mr Brown.
- Så hur känner du Stanley? - Grabben på cykeln. Han bor i närheten.
Okej. Du kan alltid ringa.
- Jag kan alltid hämta henne. - Mamma.
- Vad? - Snälla.
Det är bara två nätter.
Ja. Bara två nätter.
Vad? Jag…
Ja.
Säg adjö, Toto.
Tack för hjälpen, tjejer.
Titta, det är den bästa delen.
Eller hur?
Okej.
Hur många samtal ska han få?
Titta bara.
Blunda då, och slå ihop klackarna tre gånger,
och tänk inom dig: "Det finns ingen plats som hemma.
Det finns ingen plats som hemma."
Det finns ingen plats som hemma. Det finns ingen plats som hemma…
MAMMA PAPPA
Tack.
Middagen är serverad!
Åh, ja!
Ledsen att jag missade filmen.
Jag måste bara ta det här.
Tror du att han gillar mig?
- Din pappa? - Ja.
Självklart gillar han dig. Han är din pappa. Han älskar dig.
Jag vet att han älskar mig. Jag undrar bara om han gillar mig.
Hur skulle han kunna låta bli?
Du är en väldigt snäll människa, Amber Brown.
Tack, Brandi med I.
- Jag slår en signal. - Varsågod.
Toto var så söt.
Jag vet. Där i Dorothys lilla cykelkorg.
Känner du till en pjäs som heter 12 edsvurna män?
-"Ett rättsalsdrama i en klass för sig." - Låt mig se.
Oj. Om juryn var så arg, hurdan var brottslingen?
"Philip Brown stjäl showen som jurymedlem 8."
Wow. Din pappa var en stjärna.
"Philip Brown älskar teatern.
När han frågades vad han älskade mest,
förklarade 14-åriga Brown: 'Lagarbetet och den delade upplevelsen.
Alla har mycket gemensamt och älskar att umgås på och utanför scen.'"
Häftigt. Vad tänker du på?
Det är häftigt.
Jag önskar bara jag vågade provspela.
I kraft av det ämbete jag har erhållit genom vårt grannskap
och vår starka vänskap, beviljar jag eder härmed mod.
TROLLKARLEN FRÅN OZ
Hej. Jag heter Amber Brown och ska provspela för rollen som Dorothy.
Hannah Burton, provspelar för rollen som Dorothy.
Hej. Jag heter Jimmy Rentorski och provspelar för Plåtmannen.
Jag ska provspela för Fågelskrämman.
"Det finns ingen plats som hemma. Det finns ingen plats som hemma."
Vänta. Jag har memorerat repliken.
"Oljekanna."
- Och resten av monologen? - Jag memorerade bara "oljekanna".
"Det finns ingen plats som hemma. Det finns ingen plats som hemma."
Du är en fågelskrämma. Hur kan du prata utan en hjärna?
"En del människor utan hjärnor pratar en väldig massa, inte sant?"
"Det finns ingen plats som hemma."
Jag heter Brandi och hoppas få bli scenarbetare.
Helst som strålkastaroperatör.
Varje dröm som du drömmer
Den ska besannas då
Där är du ju. Vi har bråttom. Jag har videokonferens om 20 minuter.
- Vi måste hem till lägenheten. - Okej. Jag provspelade för skolpjäsen.
- Va? Gjorde du? - Ja. För Dorothy i Trollkarlen från Oz.
Jösses. Jag är imponerad. Hur gick det?
Riktigt bra, faktiskt. Mycket bättre än jag trodde.
Mr Danziger berömde mig.
Bra jobbat. Jag är så stolt över dig.
Tänk att jag faktiskt gjorde det.
De sätter upp rollistan nästa vecka.
Vet du, jag var med i en av deras produktioner i åttan.
Den hette 12 edsvurna män.
- Ja, mamma berättade nog om det. - Gjorde hon?
Ja, hon mindes att du hade huvudrollen.
Som bar hela pjäsen.
Det är vad Dorothy är också. Och du är yngre än jag var då.
Jättespännande.
Ja. Vi har mycket gemensamt.
Det har vi.
Bara en kväll till, sen är hon hemma.
Ja, men sen måste vi prata om vårdnadsschemat,
och om det blir varannan vecka så…
Okej, vi släpper det just nu.
Andas bara. Jag är tillbaka i morgon bitti.
Pam är här. Kan vi höras senare?
-Älskar dig. -Älskar dig med.
Nån som älskar mig?
Jag. Så mycket. Tack för att du kommer igen.
Jag kan inte sova här varje gång Amber är hos Phil.
- Bara tills jag vänjer mig? - Jag klarar nog inte tio år av det här.
Tror du hon saknar mig?
Definitivt.
Undertexter: Kristina Donnellan