Kom så, Dorothy. Jeg tager et billede af det.
Det er et stort måske. Tænk, at jeg turde.
Jeg kan ikke se.
Vent, nu kan jeg se.
- Du er med! - Hvor vildt.
Ja, jeg kan godt se det. Jeg er...
...Vredt Æbletræ nummer 3?
Jeg er så glad. Det bliver så dejligt at spille Dorothy.
- Tillykke, Hannah. - I lige måde, Amber.
Du fik en rolle. Du må være ovenud lykkelig.
- Det gjorde hun. - Hun skal være et træ.
Ikke bare et træ. Vredt Æbletræ nummer 3.
Du bliver rigtig god. Et godt... træ.
- Hun har lavet sin research. - Hvad?
Ikke noget.
Jeg hader, at hun stadig kan hænge os op på det træ.
Lidt sjovt.
Er du okay?
Jeg har det dårligt. Jeg vil bede om at få fri.
Kære dagbog, det her fortæller jeg kun dig.
Jeg tillod mig at drømme, at jeg, Amber Brown, kunne få rollen som Dorothy.
Jeg havde været okay med en anden rolle.
Måske Glinda eller selv Fugleskræmslet.
Men Vredt Træ nummer 3?
Det gør ondt.
Og jeg ved ikke, om vi kan slukke vores drømme,
men det er jeg nødt til, hvis det gør så ondt ikke at få dem opfyldt.
Jeg drømmer, at mine forældre finder sammen.
Amber?
Amber? Skat.
Hej. Jeg tager lige din temperatur.
37 grader. Ingen feber.
- Mor? - Ja?
Jeg tror ikke, jeg er rigtig syg.
Nej. Måske har Dorothy noget med det at gøre.
Og hendes lille hund.
Det er mine drømme. Jeg drømte om at blive Dorothy.
Men jeg blev et træ.
Træer er da fantastiske. De er meget stærke, og de...
De giver os en masse ting. For eksempel skygge og møbler.
- Og brænde. - Seriøst, mor? Du lyder ligesom Max.
Det er ikke så slemt.
Tænk, at jeg gik til audition. Hvor er det flovt.
- Hvad? - Jeg skammer mig.
Bare vent, til far hører det.
Amber Brown. Din far er stolt af dig, uanset rollen.
Nej. Jeg ville have spillet Dorothy. Hovedrollen.
Far var Nævning nummer 8. Hovedrollen.
- Hvad var han? - Kan du ikke huske det? I 8. klasse?
Nævning nummer 8 i 12 vrede mænd.
Han spillede hovedrollen. Stjernen.
Jeg husker det svagt.
Og jeg er Vredt Æbletræ nummer 3.
Det glemmer jeg aldrig,
- for jeg er stolt af dig. - Hold nu op.
Jeg mener det, skat. Du lærte at løbe en risiko.
Du var modig og gik til audition. Du blev skuffet, og så...
Så lærte du at have det godt med din præstation.
Hvem siger, jeg har det godt?
- Med at være et træ? - Du må vælge at have det godt.
Næppe.
Her. Tal med Justin.
Jeg laver tomatsuppe og ostesandwich til os.
Okay.
- Hej. -Hej.
- Fik du rollen som Dorothy? - Nej.
- Men du kom på rollelisten? - Ja.
Et par af de andre piger var også gode som Dorothy. Ikke kun mig.
- Men vi fik alle sammen en rolle. - Fedt!
- Du fik en rolle? - Jeg er Vredt Æbletræ nummer 3.
- Du skal ikke grine! - Undskyld.
- Hvem blev så Dorothy? - Gæt.
- Stanley? - Ha ha.
Hannah?
Så det blev Hannah. Hvor kedeligt.
Lad hende more sig, og hav det sjovt som vredt træ.
Nej, det kan jeg ikke. Jeg melder fra.
- Det kan du ikke. - Det er så flovt.
Hvad? At du tog bladet fra munden og prøvede?
Den slags roller kan forgrene sig.
Altså...
Gid jeg kunne se dig som vredt æbletræ.
- Nummer 3. - Nummer 3.
- Jeg ville imponere min far. - Det gør du også.
Som da jeg prøvede at gå til baseball.
Min far var træner. Det kan man kalde flovt.
Han satte mig ud i marken, så intet ramte mig.
Jeg greb kun én bold. Den faldt ned bag i min alt for store trøje.
Godt, den var nede i bukserne.
-Justin, kom! - Jeg skal af sted. Bliv ved. Far-vi ses.
Far-vi ses.
- Godmorgen. - Hej.
Må jeg få lidt salat?
Det er en ansigtsbehandling, som Pam skal teste til min nye bog.
Men den kan spises. Tag lidt.
Nej tak, jeg tager nogle agurkeskiver.
- De er til øjenbehandlingen, så... - Javel.
- Har vi noget mad, man kan spise? - Jeg kan lave nogle pandekager.
- Som ikke er grønne? - Ja.
Virkelig?
- Du skal nok få pandekager. - Okay... tak.
Jeg kan ikke finde mine velcro-grene. Vi har kostumeprøve.
Skabet i gangen. Posen sidder på din cowboyjakke.
Okay, tak.
Det er da spændende. Hvordan går prøverne?
Fint nok, tror jeg.
Jeg har ikke prøvet trækostumet. Man kan ikke sidde i det.
- Barken er for stiv. - Som mig i et par jeans.
- Det er begyndt at virke. - Skønt, ikke?
Jeg har mere respekt for salat.
Jeg glæder mig til at se dig i stykket.
Jeg har lavet en madpakke til din lange øvedag.
Tak, men vi må ikke have mad med i teatret.
De har problemer med mus.
Jeg er vildt bange for mus. Jeg vil ikke have krummer på mig.
Beklager, mus. Ingen Amber-buffet.
- Så du det? - Ja.
- Det var latter. - Det lød mere som et smil. Sådan...
Nej, jeg kan ikke bevæge ansigtet.
Det var da latter! Ikke?
- Jo, helt sikkert latter. - Touchdown!
Slap lige af.
- Hej. - Hej.
Ja, kom ind.
Tak, fordi du ikke går til advokaten.
- Ja. - Vi finder ud af det.
Ja.
- Vi du have kaffe? - Ja...
- Ja, samme rør. - Jeg kan stramme det på to sekunder.
- Har du en værktøjskasse? - Ja, din står her stadig.
Men jeg kan ringe efter en vvs-mand
- eller bede Max se på det... - Nej, jeg kan lave det.
- Og det gider du godt? - Helt sikkert.
- Jeg henter den. - Okay.
Skat! Så er jeg hjemme!
I et hjem. Dit hjem.
Sarah!
Hej. Jeg hedder Phil.
Hej. Hyggeligt at møde dig. Max.
- Ved Sarah, du er her? - Nej. Jeg er brudt ind.
Det er morsomt.
Hej.
- Nå, jeg reparerer den vandhane. - Okay.
- Hvorfor ringede du ikke? - En af mine kunder aflyste.
Jeg ville invitere dig på frokost.
Jeg vidste ikke, du havde hyret din eksmand.
Nej, vi skal tale om forældreretten over Amber.
Nå. Jeg kan godt lave rørene.
Du sætter bare gaffertape på.
- Det lækkede da ikke mere. - Så gå op og hjælp ham.
- Nej. - Hvorfor?
Jeg skal ikke derop. Han gør bare nar ad min gaffertape.
- Gå nu op og hjælp. - Ja, okay!
- Jeg går derop. - Gør du? Tusind tak.
Kan jeg hjælpe?
Jeg kan godt overtage. Så kan du og Sarah holde møde.
Nej, det er fint. Jeg klarer det.
Hvem har sat al den gaffertape på?
Sarah.
- Det er noget rod. - Ja.
- Ræk mig... - Hvordan går det?
- Max, ræk mig lige en servantetang. - Ja da.
- Det er nok... en af dem. - Ja, det er den der.
Ja.
Max, hold lige vandhanen fast.
- Jeg skruer den løs. - Ja.
- Hov, undskyld. - Nej...
Her, nu skal jeg tage den.
Jeg kan ikke klare det.
Hvad? Har jeg gjort noget?
Nej. Ring efter en fagmand. Jeg strammer lige vandhanen.
- Hjælper du? - Jeg holder den.
Skal vi gå ud på en café og tale om Ambers skema?
Nej, jeg går bare. I skal da holde jeres møde her.
Vi bør alle tre mødes. Du skal jo giftes med min kone.
- Ekskone. - Ja ja.
- Undskyld, Phil. Jeg ville have sagt det. - Ved du hvad?
Hun sagde heller ikke, at du flyttede til USA.
Max! Det havde jeg da sagt.
- Ved Amber, at I er forlovet? - Jeg bad Sarah fortælle dig det først.
- Som hun burde. - Helt enig.
Er jeg vågen?
Min far så forlovelsesringen. Han blev ikke glad.
Og hvad så?
- Så blev det pinligt. - Sikkert.
De kommer alle fire til stykket. Moster Pam, Max, far og mor.
- Og min mor. - Ja.
- Vi mangler at male meget. - Ja.
- Skal vi prøve Max' masker? - Ja.
Okay.
- Hvordan får vi det i ansigtet? - Med hænderne?
Fint.
- Grøn fremhæver mine øjne. - Jeg blev kønnere, hvis det er muligt.
- Har I chips? - Det tror jeg.
- Piger? - Ja, far! Vi maler stadig!
- Pam kommer med dine puder, Amber. - Okay.
Ingen maling på huden. Var det til en selfie? Den er måske giftig.
Det er okay, far.
Den kan spises.
- Jøsses. Hvad er det? - En avocadomaske.
Og dip!
- Jeg svarer lige. - Chok.
Udlejerens søn kommer med nogle filtre.
- Han troede, det var maling. - At vi malede os i hovedet.
Det skal vaskes af, når huden strammer.
- Det føles rart. Forfriskende. - Ja.
Amber? Brandi?
Vi er fra Zamar. Vi vil studere jeres planet.
Før os til jeres leder.
Jeg kan ikke lave stemmen, men jeg kan det her.
PREMIEREAFTEN
Rør ikke ved siderne. De er for varme. Jeg skal styre med rammen.
Sejt.
Det ligner noget fra rumskibet.
Totalt.
Bravo!
Bravo, bravo, bravo.
Hvor spændende.
Se, hendes navn står lige her.
Hun er på efter pausen.
Undskyld, Amber.
Hun kigger efter Phil.
I skal på lige efter pausen. Vi stiller op her. Gå ind og bliv klar.
Jeg burde bare være stoppet.
Det er spild af tid.
Jeg forstår godt far. Han er sikkert flov.
Hej.
Hej. Hvad hedder du?
- Paula. - Hej, Paula.
Jeg hedder Amber, Også kendt som Vredt Æbletræ nummer 3.
Sejt at være et træ.
Sejt at være...
Pausedame.
- Er du nervøs? - Lidt.
Du skal bare være modig.
Ja.
Flot butterfly.
- Tak. - Hvor er jeg stolt af dig.
Nu er det mig.
Kom så, Paula!
Det var rigtig flot.
Synes du? Jeg var nervøs.
Det kunne man ikke se.
- Fedt. Det føles rart. -Ønsk mig held og lykke.
Held og lykke.
Kom så, Vredt Træ nummer 3!
Er hun nummer to fra venstre?
Nej nej nej!
Åh nej, hvor er den?
Undskyld mig... Jeg...
Undskyld.
Åh nej!
Hvad sker der?
- Mus! Mus! - Hvad? Hvor?
- Hus? - Hvad?
Mus! Jeg vælter!
Åh nej!
- Jeg er okay! - Alt er fint!
Jeg har knækket en gren.
MUS
Sådan, Paula!
Tak, Paula!
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve