Labas, dienorašti. Turiu naujienų.
Aš, Amber Braun, tikrai dalyvausiu
Park Ridžo mokyklos rudens šokiuose.
Trys dalykėliai. Pirma, nesu buvusi šokiuose.
Antra, kas jei manęs niekas nepakvies šokti?
Trečia, ar nieko tokio šokti vienai?
O kitos žinios - aš,
Brendė su „ė“, neturinti naujos suknelės, taip pat būsiu šokiuose.
Nesu ten buvusi. Bet žinau, kad galima šokt vienai.
Paskolinsi suknelę?
Aišku. Turiu tik kelias.
Kokios spalvos?
- Rausvos. - Gerai.
O aš galiu pasiskolint tavo?
Aišku. Kokios formos?
Formos?
Aha. Perku pagal formas.
Turiu tiesaus kirpimo, pūstą, gražiai besiplaikstančią, varpo formos.
Besiplaikstančią.
Ši puikiai tinka šokt.
Tobulai sukasi!
Oho. Išradai savo šokio stilių.
Išmokau iš trečio pikto medžio.
Mama… užregistravo mane antradieniui į „Ištempk ausis“!
Ką? Tau leido persiverti ausis?
Galiu pasistengt nesidžiaugt, jei tau bus geriau.
Ne. Nieko. Džiaukis.
Būsiu kaip kino žvaigždė su auskarais!
Ne tiek džiūgauk.
Brende!
Brende su „ė“, seginti auskarus! Brende!
Brende su „ė“, seginti auskarus!
- Šypsena, Brende! - Brende su auskarais!
- Brende! - Brende!
Žvaigždės auskarai.
O kad mano mama pagaliau leistų.
- Nesiliauk prašius. - Nesiliauju.
Vis sako, kad turiu sulaukt 13-os.
Ar tu pademonstravai
neįtikėtiną nusivylimo sceną?
Na, taip, turbūt.
- Maldavai? - Aha.
- Papūtei lūpą? - Aha.
Sakei „visos persivėrusios“?
- Ir aš viską išbandžiau. - Tau suveikė.
Taip. Na, aš žiūriu daug filmų.
Gan gerai vaidinu.
- Galiu pabandyt su diržu? - Aš nebandyčiau, bet gali. Pirmyn.
Gal tiks, jei auskarai bus pakankamai dideli.
Paprašyk savo mamos įtikint mano mamą
leist man persiverti ausis iki šokių!
Žinoma, galiu paprašyt.
Bet ne šiandien. Pirmadienis - balso ilsinimo diena.
Mama nekalba vieną mėnesio pirmadienį.
Juokauji?
Ne. Tai tiesa.
Manau, tai truputį juokinga. Ir gera.
Labai gera.
Dievinu pirmadienius.
Kaip man persivert ausis iki šokių?
Teta Pem!
Oho, išgąsdinai.
Turbūt toks jausmas ir išgėrus kavos.
SOS TETA PEM
- Teta Pem gali įkalbėt mamą. - O taip. Tavo teta kieta.
„Oskarų“ lygio.
PAGAL POLOS DANZINGER KNYGĄ „AMBER BROWN“
Trečiadienį žaidi tinklinį.
O šokiai - penktadienį. Su auskarais.
Girdėjau. Ne.
Galiu mesti tinklinį?
Ne, tai puikus būdas susirast draugų.
Jau visus ten pažįstu, mama.
Haną, Šontę, Alimą ir kitas. Visos už mane aukštesnės ir gali mušti kamuolį žemyn.
Pasikviesk jas kada nors.
- Dar ko! - Ką? Draugai svarbu.
Turiu savo draugus, mama. Džastiną ir Brendę.
Taip. Ir mes juos mylime.
Ketvirtadienį 15.30 val. papildoma matematika.
O šokiai penktadienį!
Matematika sekas geriau. Gal jau užteks?
Ne! Taigi matematika
ketvirtadienį 15.30 val., tada vakarienė su Maksu.
Penktadienį po šokių
nuvešiu tave pas tėtį.
Turėtum praleist savaitgalį pas jį,
bet užrašiau mus savanorėmis kepti blynus
Sent Džulianos bažnyčioje sekmadienį.
Tad geriau, kad liktum čia.
Kur mano diena?
Diena? Kam? Kaip suprasti?
Kad pasirinkčiau, ką noriu veikti.
Nenoriu kepti blynų.
Kodėl ne? Bus smagu.
- Gera proga susirasti… - Prašau, nesakyk to.
Labas rytas, saule.
Labas rytas.
Jūs abi tikri saulės spindulėliai.
Grąžinu suknelę.
Nesirengiau. Per didelė.
PASIILGSIU TAVĘS SAVAITGALĮ XO TĖTIS
Kitąkart primink paskolint mažesnę.
- Prašyčiau. - Labas rytas, Pem.
- Labas rytas, Maksai. - Pem.
Maksai.
Tai jūs susituokėt, gyvenat kartu,
- o manęs į vestuves nepakvietėt? - Pem!
Ką? Tiesiog jis nuolat čia, Sara. Jetau, kasdien.
Nenatūralu? Jūs tokios svetingos.
Amber, turiu tau dovanėlę
pirmųjų šokių proga.
Auskarai! Oho, jie nuostabūs!
Pem, žinai, kad Amber ausys nepervertos.
Tai laikas jas pervert?
Ačiū, bet esam susitarusios.
Jokių auskarų, makiažo iki paauglystės.
Tu natūraliai graži kaip ir mama, Amber.
- Tau nieko nereikia. - Tiesa.
Kieno tu pusėj?
- Ne mano. - Tavo, Amber Braun.
Visada tavo pusėj.
Tau nereikia auskarų ar makiažo, bet nori jų.
Manau, lūpų blizgis, kai šonuose tviska auksas, atrodys pasakiškai.
Nagi, mama. Prašau.
Blizgis ir auskarai.
Pasala manęs nedžiugina.
Sara, mergaitės prasiduria ausis, dažosi, lankosi socialiniuose tinkluose,
- tatuiruojasi! - Ką? Tatuiruojasi?
- Aš turiu tatuiruotę. - Žinoma.
Ko išvis kalbam apie tatuiruotes? Baikim.
Nes Amber menininkė, o tatuiruotės gali būti labai meniškos.
Ne, ne dėl to.
- Nepadedu. - Pem.
Sara, tik manau, kad gerai pagalvojus,
tau turėtų labai palengvėti, kad Amber prašo tik…
Prasidurti ausis, mama. Tik tiek noriu.
- Kūdikiams praduria. - Būtent!
Pažįstu 3 mėn. kūdikį su deimantų auskarais
ir „Gucci“ rankine.
- Mano ausys pervertos. Ką? - Žinoma.
- Atsakymas „ne“. - Mama.
- O kaip dėl tatuiruotės? - Atstok, Pem!
Nagi, mama. Prašau.
Aš pakankamai didelė skust kojas.
Aš skutu savo kojas.
- Savaitgaliais važinėju dviračiu. - Gerai.
Mama, jei čia būtų Džastinas,
jis turbūt kartu su manim persivertų ausis.
Bet jo čia nėra.
Tad aš viena, be geriausio draugo.
O dabar pirmąkart eisiu į šokius,
nerastum tinkamesnio meto.
Turiu priežastį, poreikį
ir teisę segėti puikius tetos Pem auskarus.
Tu nuostabi menininkė,
bet pagalvok apie advokatės darbą
- kaip atsarginį planą. - Amber, ne.
Neprasidursi ausų iki 13-os m.
Tikėkimės, mama nebus prisiekusioji.
Padėsiu riešutus.
Gerai. Na, o jei paklausiu tėčio ir jis leis?
Atleisk, širdele. Jis neleido. Sutiko su manimi.
Atleisk, brangute.
Šios ausys priklauso man, Amber Braun.
Jos mano.
Tai gal vienintelis dalykas mano gyvenime, kuris priklauso nuo manęs.
Tėvai dalinasi mano globa
pirmyn ir atgal, planuoja kiekvieną mano minutę.
Gal bent mano ausų globa priklauso man?
AMBER TURI TEISES!
MATEMATIKOS KOREPETITORIUS - NESĄMONĖ!
SAKOM TAIP! AUSKARAMS
Sveikos.
Sveikas.
Sveikas. Laikas mūsų susirinkimui?
Aha, lygiai 18.00 val.
Nori pamatyt mano suknelę šokiams?
Aha, graži.
Kaip džiaugiuos, kad nesu ten.
Širdis daužos vien pagalvojus apie šokius
ir tai, kad reikėtų ką nors kviest šokt.
Aš pašokčiau su tavim.
Ačiū. Bet neišdrįsčiau tavęs pakviest.
Ar ko nors kito.
Aš pakviesčiau tave.
Geras. Čia geras.
Pirma reikėtų pamatyt, kaip jis šoka.
Oficialus pradžios laikas 18.01 val.
„Kaip Amber ir Brendei šauniai atrodyti mokyklos šokiuose?“
Susirinkimas pradedamas. Turite pasiūlymų?
Karantys auskarais?
Tikrai? Aš tokius segėsiu.
Mama man nupirko. Sapnų gaudyklėlės. Labai šaunios.
Aš būsiu nuogomis ausimis.
Gerai. Tas žodis verčia mane raudonuoti.
Na, dega veidas.
Gerai. Einam toliau.
Nesu buvus šokiuose.
Aš esu buvęs vestuvėse.
Nesvarbu, ką darysim. Bus smagu. Einam į šokius.
Kaip laukiu. Labai smagu.
Šokiai. Eisim į tikrus šokius.
- Aha. - Brende,
kartais manau, kad esi mano tikrųjų jausmų įkūnytoja.
Palauk, bet tavęs ten nebus. Gaila, Džastinai.
Aha. Gaila, Džastinai.
Norėtume, kad būtum čia.
Ir aš.
Bet man palengvėjo.
Atsiųsim tau šokių nuotraukų.
Visad turėk telefoną šalia.
Aki.
- Kur eini? - Pas Brendę.
- Ne, kol neištuštinsi indaplovės. - Sutvarkysiu grįžus.
Turėjai sutvarkyt šįryt.
- Taip pat pamiršai sulankstyt skalbinius. - Nepamiršau. Aš…
Atsiprašau?
Širdele,
prieš eidama pas Brendę, turi ištuštint indaplovę.
Ar kada galėsiu priimt sprendimus pati?
Tau 11 m.
Ir, taip, tu priimi daug sprendimų.
Pavyzdžiui, kaip dabar elgiesi.
Ir šis elgesys netinkamas.
Tik paprašiau ištuštint indaplovę, širdele.
Ir neprasidurt ausų, prisijungt prie tinklinio komandos.
Savanoriaut prie blynų, mokėt matematiką, turėt daugiau draugų!
Oho, tai kurį laiką kaupės.
Atsargiai, nesudaužyk ko nors.
Tu kartais viską kontroliuoji.
Ką?
Apie mane kalbi?
- Ne. - Ne?
Taip. Gal.
Kas tau daros?
Brendė prasidurs ausis, o aš ne.
Tiesiog noriu eit pas Brendę, gerai?
Baigta. Galiu eit? Prašau.
Taip, gali.
Ačiū.
Labas.
- Viskas gerai? - Aha.
Ne.
Nepakeliu to, kai nepatinku jai.
Žinai, turi…
pakankamai mylėti savo vaikus,
kad nustatytum ribas, dėl kurių jie tavęs kartais tikrai nemėgs.
Nėra taip lengva.
Čia dėl ausų pradūrimo?
Žinoma. Ir dėl viso kito, ką aš,
jos kontroliuojanti, griežta, nekieta mama, darau.
Ji tau pasakė visa tai?
Nesvarbu, ką ji išties man pasakė. Svarbu, kaip elgės.
Tiesiog aiškiai girdėjau jos mintis.
O ji tiesiog nekenčia manęs.
Dabar manęs nekenčia. Skaudu.
Gerai. Neapsigauk. Ramiai.
Ką?
Tą patį dariau savo mamai.
Su sese dar blogiau buvo. Amber amžiaus ji peržengė visas ribas.
Ką darė tavo mama?
Ji buvo minkštos širdies. Pasidavė. Kaskart pasiduodavo.
Dėl to labiau ją mėgai?
Aha, tikrai.
Ne visai suprantu, ką bandai pasakyt.
- Nepadedi. - Sakau,
kad tai man padėjo mylėti ją, bet ne save patį.
Taip. Manau, svarbu kartais leisti
vaikui nemėgti tavęs,
kad jis paskui mylėtų save.
Tad neleist prasidurt ausų?
Ne, laikykis.
- Nes aš ją myliu. - Taip.
O ji manęs nekenčia.
- Kaip ir turėtų būt. - Aha.
Mano mama daro taip pat. Visad surašo sąrašus,
„atsikvėpk, paklausyk muzikos, negalvok, ką kiti pamanys“.
Truputį skirias nuo mano mamos sąrašų.
O, ši katė labai miela.
Įdomu, ką jie ten stato.
Nežinau. Tikiuos, prekybos centrą.
Pažiūrėkim. Viena, dvi plytelės.
Kodėl turi dar neišpakuotų dėžių?
Mama vadina mane atidėliotoja.
Ką tai reiškia?
Pasakysiu vėliau. Padėk nutiesti takelį.
Tiesiog daugiau nebegaliu.
Arba sąrašas, ką privalau daryt, arba ko negaliu daryt.
Tai mamos sąrašas.
Manau, man reikia Amber sąrašo.
Kodėl tiesi šį takelį?
Kad galėčiau aplankyt medį. Lyjant čia labai purvina.
Nenoriu susigadint batų.
Pala, lankai medį?
Aha. Todėl turiu čia šiuos krėslus.
Eikš, prisėsk. Atsipalaiduok, kvėpuok. Aplankyk medį.
Regis, visai smagu lankyt medį.
Mėgstu šiuos krėslus,
bet kartais jie truputį užsupa.
Galiu prisėst ant dėžės?
Gali būt, ištuštinau ją…
O Dievuli.
Viskas gerai?
Parašė mama.
Ką sako?
Ką tik buvau su ja.
„Nepamiršk papildomos matematikos namų darbų.
Ir būtinai susitvarkyk kambarį.“
Pavargau būt kontroliuojama.
Ji nesuprato manęs?
Pasakiau tai garsiai virtuvėje.
Įdomu, kaip mama jaustųs, jei aš jos nesuprasčiau.
Ar nesiklausyčiau jos, kaip ji manęs.
Yra tik vienas būdas sužinot.
- Ką - nesiklausyt mamos? - Aha.
Na, būk namie su ausinėmis.
Ar pagarsink televizorių.
Tėtis taip daro, kai mama kalba.
Ne, pala. O jei neklausyčiau?
Pavyzdžiui, dėl ko?
Pavyzdžiui, dėl ausų vėrimo.
Trupmena turi būti parašyta tinkamai.
Gerai.
- Turite dukrą? - Jei pridėsi 142,000…
Taip. Samantai aštuoneri.
- Jos ausys pervertos? - Amber.
Nuo kūdikystės.
Galit pakartot truputį garsiau?
Aš girdėjau.
Alio? Aha.
Labas, Liuse.
Kaip sekas paversti sporto salę šokių sale?
Aha, galėtume prižiūrėti.
- Ką? - Aha.
Tiesiog užrašykit abu. Sara Braun ir Maksas Deitonas.
Ne, ne Maksas. Tėtis.
Gerai, Amber. Beveik baigėm.
Čia paskutinis. Sutelk dėmesį į sprendimą.
Tai ir darau.
Turėjau paskambint. Pasiekiau dešimtą „Begalinio nesvarumo“ lygį.
Puiku.
Ką tu darai?
Augu.
- Taip. - Mums 11 metų.
Būtent. Mes nebe vaikai.
Aš jaučiuos vaiku.
Panašu, kad turi pakankamai pinigų nusipirkti mašiną.
Visi iš Kalėdų ir gimtadienių?
Dar ir už šunų vedžiojimą.
Turbūt didelių šunų.
- Štai. - Ačiū, Brende.
Sveikinu pasiekus dešimtą lygį. Aki.
- Aki. - Labas, Džastinai. Aki, Džastinai.
Gerai.
„IŠTEMPK AUSIS“ AUSŲ VĖRIMAS
Išvertė Kristina Čeidaitė