Denníček, rýchle správy.
Ja, Amber Brown, sa oficiálne zúčastním
jesenného školského plesu.
Tri veci. Po prvé, nikdy som na plese nebola.
Po druhé, čo ak ma nik nepozve?
Po tretie, môžem ísť sama?
Ďalšie správy.
Brandi s I sa taktiež zúčastní, bez nových šiat.
Tiež som nikdy nebola na plese, ale viem, že môžem ísť sama.
Požičiaš mi šaty?
Jasné, ale mám len pár.
Úú, o-ou! Akú farbu?
- Ružovú. - Fajn.
Môžem si ja požičať tvoje?
Jasné. Aký tvar?
Tvar?
Hej, kupujem iba tvary.
Mám rovné, nafúknuté, špirálové a zvoncové.
Špirálové.
Ako stvorené na tanec.
Dokonale sa točia!
Vytvorila si vlastný štýl tanca.
S Nahnevanou jabloňou č. 3.
Moja mama... ma v utorok objednala do Krásneho lalôčku!
Čože? Mama ti dovolí prepichnúť uši?
Môžem sa skúsiť netešiť, ak ti to pomôže?
Nie. V pohode, teš sa.
Som filmová hviezda, mám náušnice! Ahá!
Neteš sa až tak moc.
Brandi!
Brandi s I a náušnicami!
Pozri sa sem! Brandi!
- Úsmev! - Náušnice!
- Brandi! - Brandi!
Filmové náušnice.
Kiežby mi ich mama dovolila.
- Stále sa pýtaj. - Veď hej.
Stále vraví, že až keď budem mať 13.
Skúsila si predviesť mimoriadnu scénu obrovského sklamania?
Hej, asi áno.
- Žobrala si? - Hej.
- Urazila sa? - Hej.
Povedala, že ich má každý?
- Aj ja. - Na tvoju mamu to fungovalo.
Hej. No, pozerám veľa filmov.
Som dobrá herečka.
- Skúsim si k nim opasok? - Podľa mňa nie, ale môžeš.
Ak budú náušnice dosť veľké, mohlo by to fungovať.
Povedz mame, nech povie mojej, aby mi dovolila náušnice pred plesom.
Spýtam sa jej.
Ale dnes nie. V pondelok má oddych hlasiviek.
Raz do mesiaca nehovorí.
To je vtip?
Nie, naozaj.
Asi je to vtipné. A super.
Naozaj super.
Pondelky zbožňujem.
Tak ako dostanem náušky pred plesom?
Teta Pam!
Páni, vyľakala si ma.
Tak musí fungovať aj káva.
TETA PAM, SOS
- Mamu môže presvedčiť teta Pam. - Hej, je dobrá.
Oskarovo dobrá.
PODĽA KNIHY PAULY DANZIGEROVEJ
V stredu máš volejbal.
A v piatok ples. S náušnicami.
Počula som. A nie.
Môžem skončiť s volejbalom?
Nie. Nájdeš si tam kamošov.
Ale ja tam už všetkých poznám.
Hannah, Shawntay, Alimu a tak ďalej. Sú vyššie a vedia smečovať.
Pozvi ich niekedy sem.
- Určite! - A? Kamoši sú dôležití.
Mám kamošov, mami. Justina a Brandi.
A zbožňujeme ich.
Vo štvrtok o 15.30 máš doučko z matiky.
A v piatok ples!
V matike sa lepším. Nezrušíme to?
Vôbec!
Vo štvrtok po doučku máme večeru s Maxom.
K ockovi ťa zaveziem v piatok po plese.
Teda, mala si uňho byť cez víkend, ale v nedeľu som nás zapísala
na raňajky v kostole.
Takže radšej ostaň doma.
A môj deň?
Deň? Na čo? Čo tým myslíš?
Aby som si vybrala, čo chcem robiť.
Nechcem podávať raňajky.
Prečo nie? Zabavíme sa.
- A môžeš si tam... - Nehovor to.
Dobré ráno, slniečka.
Ráno.
Úplné lúče svetla, obe dve.
Vraciam šaty.
Boli mi veľké.
BUDEŠ MI CHÝBAŤ OCKO
Menšie číslo?
- Prosím. - Ránko, Pam.
- Ránko, Max. - Pam.
Max.
Vzali ste sa, nasťahovali k sebe
- a nepozvali ma na svadbu? - Pam!
Čo? Je tu stále, Sarah. Božínku, každý jeden deň.
A divíš sa? Ste také priateľské.
Amber, na prvý ples som ti
doniesla darček.
Náušnice! Páni, sú nádherné!
Pam, vieš, že Amber nemá prepichnuté uši.
Tak už je asi načase.
Vďaka, ale máme dohodu.
Mejkap aj náušnice až v puberte.
Amber, si prirodzene krásna ako mama.
- Nepotrebuješ ich. - Pravda.
Na čej si strane?
- Na mojej nie. - Na tvojej, Amber.
Vždy.
Mejkap ani náušky nepotrebuješ, ale chceš ich.
A podľa mňa by úsmev s leskom vyzeral so zlatom báječne.
No tak, mami. Prosím.
Lesk a prepichnuté uši.
Prepadli ste ma.
Sarah, dievčatá majú prepichnuté uši, nosia mejkap a sú na sociálnych sieťach.
- Majú tetovania! - Čože? Tetovanie?
- Ja jedno mám. - Jasné.
Prečo sa o nich rozprávame? Prestaňte.
Lebo Amber je umelkyňa a tetovania sú umelecké diela.
Nie, preto nie.
- Nepomáham. - Pam.
Sarah, keď sa nad tým zamyslíš, musí byť úľava,
že jediné, čo od teba Amber žiada, sú...
Prepichnuté uši, mami. Len to žiadam.
- Majú ich deti. - Presne!
Poznám trojmesačné dieťa s náušnicami a kabelkou.
- Aj ja ich mám. Čo? - Jasné.
- Stále je to nie. - Mami.
- Tak tetovanie? - Stačilo, Pam!
Mami, no tak. Prosím.
Už si môžem holiť nohy.
Ja si ich holím.
- Cez víkend bicyklujem. - Fajn.
Mami, keby tu bol Justin, asi by si ich dal prepichnúť so mnou.
Ale nie je.
Takže som sama bez naj kamoša.
A je to môj prvý školský ples.
Načasovanie nemôže byť lepšie.
Mám dôvod, mám potrebu, mám priam právo
nosiť tieto skvelé náušnice od tety Pam.
Vieš, si skvelá umelkyňa, ale ak ti to nevyjde,
- môžeš skúsiť právničku. - Amber, nie.
Keď budeš mať 13.
Mama snáď nebude v porote.
Odložím to.
Fajn. Čo ak sa spýtam ocka a on povie áno?
Zlatko, povedal nie. Súhlasí so mnou.
Prepáč mi to.
Ja, Amber Brown, tieto uši vlastním.
Sú to moje uši.
Asi tak jediná vec, nad ktorou mám teraz kontrolu.
Rodičia si ma delia a plánujú mi život do poslednej minúty.
Nemôžem sa starať o vlastné uši?
AMBER MÁ PRÁVA!
ODPOČÍTAŤ DOUČKO Z MATIKY!
ÁNO PRE NÁUŠNICE
Ahoj.
Ahoj. Je čas na stretko?
Hej, presne o 18.00.
Chceš vidieť šaty na ples?
Hej, pekné.
Som taký rád, že tam nie som.
Keď si pomyslím na ples alebo že mám niekoho pozvať, celý sa potím.
Ja by som s tebou šla.
Vďaka. Ale nemal by som nervy ťa pozvať.
Nikoho.
Pozvala by som ťa.
Paráda. To je v pohode.
Najprv zisti, ako tancuje.
Oficiálne začíname o 18.01.
„Ako dokázať, aby Amber a Brandi na prvom plese vyzerali šik?“
Stretnutie sa začalo. Návrhy?
Dlhé náušnice?
Naozaj? Ja ich budem mať.
Kkúpila mi ich mama. Sú to malé lapače snov. Paráda.
Moje uši budú nahé.
Fajn, z toho slova sa červenám.
Horí mi tvár.
Dobre, pokračujme.
Môj prvý ples.
Ja som bol na svadbe.
Nezáleží na tom, čo budeme robiť. Je to vzrušujúce. Ideme na ples.
To je vzrúšo. Také vzrušujúce.
Ples. Ideme na ozajstný ples.
- Hej. - Brandi,
občas si myslím, že si zosobnenie mojich pocitov.
Ale ty tu nebudeš. Je mi to ľúto, Justin.
Hej, aj mne.
Kiežby si tu bol.
Hej.
Ale je to úľava.
Pošleme ti z neho fotky.
Nevypínaj si telefón.
Čavidenia.
- Kam ideš? - Ku Brandi.
- Najprv vyber umývačku. - Urobím to potom.
Malo to byť už ráno.
- A zabudla si aj na bielizeň. - Nezabudla. Ja...
Ako, prosím?
Zlatko, kým pôjdeš k Brandi, vyberieš umývačku.
Nemôžem sa raz rozhodnúť sama?
Máš 11 rokov.
A áno, robíš veľa rozhodnutí.
Napríklad toto tvoje správanie.
Nie je to v poriadku.
Iba som ťa poprosila o vybratie umývačky.
A o neprepichnutie uší a o volejbal. A mám podávať
raňajky, byť lepšia v matike a mať viac kamošov!
Páni, to vykypelo.
Pozor, nech to nerozbiješ.
Občas ma tak kontroluješ.
Čože?
To bolo o mne?
- Nie. - Nie?
Áno. Teda možno.
Čo sa to s tebou deje?
Brandi bude mať prepichnuté uši a ja nie.
Len chcem ísť za ňou, jasné?
Hotovo. Už môžem ísť, prosím?
Áno. Áno, už smieš.
Vďaka.
Ahoj.
- Všetko v poriadku? - Hej.
Nie.
Neznášam, keď ma neznáša.
Vieš, deti musíš ľúbiť natoľko,
aby ťa niekedy kvôli medziam úplne neznášali.
To nie je také ľahké. Tak...
To je o tých ušiach?
Jasné. A o všetkom ostatnom, čo ja,
tvrdá, prísna a hrozná mama, robím.
To ti naozaj povedala?
O to, čo povedala, nejde, ale o jej postoj.
Jej myšlienky boli poriadne hlasné.
A ona... ma nevie vystáť.
Práve teraz ma neznáša. A bolí to.
Dobre. Neskoč jej na to. Pokojne.
Čože?
Svojej mame som robil to isté.
Sestra bola ešte horšia, úplne mimo.
Čo urobila vaša mama?
Tá bola mäkká. Vždy sa poddala.
A preto si ju mal radšej?
Samozrejme.
Nechápem, čo mi chceš povedať.
- Nepomáhaš. - Hovorím,
že som ľúbil mamu, ale nie seba.
Hej. Myslím, že je dôležité, aby ťa dieťa mohlo niekedy neznášať,
aby napokon mohlo ľúbiť samé seba.
Takže neprepichnúť?
Nie, drž sa svojho.
- Lebo ju ľúbim. - Hej.
A ona ma neznáša.
- Tak to má byť. - Hej.
Moja mama robí to isté. Vždy má zoznamy:
„Dýchaj, počúvaj hudbu, tancuj, akoby ťa nik nevidel.“
Moja mama má trochu iné zoznamy.
Aká chutná mačka.
Ktovie, čo tam stavajú.
Neviem. Dúfam, že obchoďák.
Ešte dve dlaždice.
Stále máš nevybalené krabice?
Vraj som prokrastinátor.
Čo to znamená?
Poviem ti neskôr. Pomôž mi s chodníkom.
Už to neznesiem.
Vždy má zoznam s úlohami alebo zákazmi.
To je mamozoznam.
Ja potrebujem Amberzoznam.
Načo je vlastne ten chodník?
Aby som mohla navštíviť strom. Po daždi je tu blato.
Nechcem si zničiť topánky.
Navštevuješ strom?
Hej. Preto tu mám hojdačky.
Poď, posaď sa. Oddychuj, dýchaj. Navštív strom.
Tá návšteva je celkom fajn.
Hojdačky sú super,
ale občas sa mi z nich točí hlava.
Sadnem si na krabicu.
Je prázd...
Božemôj.
Si v pohode?
Píše mi mama.
Čo napísala?
Práve som tam bola.
„Nezabudni na úlohy z matiky.
A uprac si izbu.“
Už som z kontrolovania unavená.
Čo ma nepočula?
Povedala som to nahlas v kuchyni.
Ako by sa cítila, keby som ja nepočula ju?
Alebo ju nepočúvala, tak ako ona mňa.
To zistíš iba jedným spôsobom.
- Myslíš, že ju nemám počúvať? - Hej.
Nos v dome slúchadlá. A púšťaj si telku nahlas.
To robí ocko, keď mama rozpráva.
Nie, počkaj. Čo ak by som ju nepočúvla?
O čom?
O prepichnutí uší.
Desatinná čiarka musí byť na správnom mieste.
Fajn.
- Máte dcéru? - Ak pripočítaš 142,000...
Áno, Samantha má osem.
- Má prepichnuté uši? - Amber.
Už odmala.
Zopakujete to hlasnejšie?
Počujem.
Haló? Hej.
Ahoj, Lucy.
Ako ide prerábanie posilovne na diskotéku?
Jasné, môžeme byť sprievod.
- Čože? - Hej.
Zapíš si nás oboch. Sarah Brownová a Max Dayton.
Nie, Max nie. Ocko.
Amber, ešte jeden.
Posledný príklad. Sústreď sa na problém.
To aj robím.
Hej, musel som zavolať. Som na desiatom leveli.
Super.
Čo to robíš?
Dospievam.
Ha?
- Hej. - Máme 11.
Presne. Už nie sme deti.
Ja sa tak cítim.
Ale zdá sa, že máš dosť peňazí na auto.
To je všetko z Vianoc a narodenín?
A z venčenia psov.
Museli byť obrovské.
- Tu máš. - Vďaka.
Šťastný level 10. Čavidenia.
- Čavidenia. - Ahoj, Justin. Čavidenia, Justin.
Dobre.
KRÁSNY LALÔČIK PREPICHOVANIE UŠÍ
Preklad titulkov: Martina Mydliar