Kjære dagbok. Det er annet-hus-dag. Det er greit å dra fram og tilbake.
Det er fint å være sammen med pappa, hos ham.
Jeg er stort sett glad, men så kommer skilsmisse-tristheten.
Som bølger på en strand.
Den kommer i forskjellige størrelser til forskjellige tider.
Mest når jeg drar fra pappa, og er så glad for at han kom fra Paris.
Men så forstår jeg at han aldri vil flytte hjem igjen.
Jeg drømmer fremdeles om at jeg, mamma og pappa
kan bo sammen i huset vårt.
Jeg, Amber Brown, lurer på,
om ønsket, håpet
og drømmen om å være sammen igjen noen gang vil forsvinne.
- Har du sett det? - Hva er det?
- Et program hvor folk blir nye. - Jaså?
Ja. Ser du henne? Hun er 60, men vil se ut som om hun er 40.
Sjalu på sin 30-årige datter som ble ny og ser ut som om hun er 20.
- Som en matteoppgave. - Ja.
Kathleen, som er 60, men ser ut som 40, har to døtre.
- Julie, 30. Sheila, 25. - De vil se ut som om de er 20.
Hvor mange års forskjell er det på døtrenes egentlig alder
og morens nye bli-ny-alder?
Null. De må lære seg å leve med alderen. Iallfall bli-ny-alderen.
Den pakket hun fint inn i en humorsløyfe! Bra, Amber!
Jeg forstår ikke. Jeg er 11, men vil helst være 12.
- Hvorfor prøve å se ut som man er 5? - Alle vil føle seg unge.
Du vil alltid være 5 for meg.
Ta med boken, en penn og litt papir…
- Mange viskelær. - Ja.
- Den nye læreren kommer snart. - Nye?
Ja, herr Chelios jobber nå nordvest i byen. Så, ny lærer.
Jeg burde fortalt det. Du tilfører stedet så mye solskinn.
- Får meg til å glemme ting. - Takk, pappa.
- Ja, vi bør rydde litt. - Vi legger det bare… her.
Det går bra. Jeg elsker å være her. Bare oss to, spise pizza og pasta…
Og mer pasta og mer pizza.
Jeg kan ikke lage mat, men jeg er desto bedre i husarbeid.
Voilà.
Ja. Kanskje vi kan ta et matlagingskurs?
- En god idé. - Er det?
Ja, det er det.
Greit. Når?
- Kanskje til sommeren. - Kanskje vi kan invitere mamma også?
Ok. Vi får se.
Kom inn!
Hei! Beklager. Litt forsinket. Jeg…
- Cynnie? - Ja.
Phil?
BASERT PÅ BOKEN AV PAULA DANZIGER
Og den siste. En brøk…
Hvis du har en halv pizza igjen om kvelden,
men spiser 1/3 av den til frokost, hvor stor brøkdel av pizzaen er igjen?
Ingenting. Jeg ville spist alt om natten.
Smart, men ikke rett.
- Du kan regne det ut her. - Vil du ha litt vann?
- Noe å drikke? - Vann, takk.
- Kjenner dere hverandre fra videregående? - Nei, vi var yngre.
Jeg møtte ham da vi begge var med i 12 edsvorne menn…
- Ja. -…ved Park Ridge-skolen.
- Vi gikk i… -Åttende.
- Hva? - Hva er sjansen for det?
- Det er godt å se deg. - Takk i like måte.
- Hei, Amber. - Hei, Stanley.
Går det bra?
Kjære dagbok. Akkurat da var jeg helt desperat.
Jeg må dele mamma, men begynner å venne meg til Max.
Jeg orker det ikke nå. Jeg kan ikke dele pappa.
Han kom nettopp tilbake.
Det er bølgen. Jeg føler bølgen.
- Jeg er så lei for det! - Det går bra.
- Papirene mine. Jeg burde laminert dem. - Jeg reddet dem.
Vil du bestille drosjen nå?
Til å hente deg.
- Du kan vente ute. - Amber!
Den kommer automatisk for å hente meg til avtalt tid. Det er bra.
- Kan du løfte boken din? - Jeg er lei for det med vannet.
Det går bra.
Om en uke, samme tid?
- Ja. - Nei.
Kanskje.
- Vi må se hvordan prøven går først. - Greit. Vi får se.
Skal jeg følge deg ut?
Jeg gleder meg til å jobbe med deg. Du vil snart være god i matte.
Jo før, desto bedre.
- Amber er søt. - Hun betyr alt for meg.
Har du daglig omsorg?
Nei. Min kone… Sarah og jeg deler omsorgen. Husker du Sarah?
Nei, det gjør jeg ikke.
Hun flyttet dit og gikk i klassen vår det året.
Regulering, store øyne, oransje hår, røde kinn.
Brukte alltid gule Doc Martens. Veldig søt.
Er det sånn du beskriver mamma? Som om hun er Ronald McDonald?
Det året jeg vant Frøken tenåring, så jeg… hadde det travelt.
Talentet mitt var å løse matteoppgaver på en tavle med gullramme.
- Jøss. Se på deg nå. - Ja.
Det var unikt.
Vi ses vel igjen?
Ja.
Vil du gi den tynne gutten i åttende nummeret ditt?
Nei, vær så snill, si nei.
Ja.
Det er nok hyggelig å møte en gammel venn. Ikke bekymre deg.
Jeg har planer om å jobbe hardt for å få bedre karakter,
- så trenger jeg ingen privatlærer. - Er ikke det alltid planen?
Jo, men nå er det alvor.
Jeg vil ikke ha henne der. Vil ikke dele ham.
Husk at du ikke likte Max.
Ja.
Da han var borte en uke, sa du at du savnet ham.
Jeg skjønte hvorfor mamma savnet ham.
- Det er det samme. - Nei.
Jeg elsker matte, men er ikke flink til å forklare det.
Samfunnsfag og naturfag kan jeg lære bort. Jeg er en miniekspert.
Ikke mini når det gjelder informasjon, men fordi jeg er liten.
Jeg elsker matte. Jeg kunne giftet meg med matte.
Ekteskapet ville hatt mange problemer.
Man må regne med at det ikke ville gå opp.
- Men sammenlagt kunne det blitt vakkert. - Ingenting kan dele på oss.
Vi har fått hvert vårt ordspill og en bonus hver.
Tilbake til den planlagte krisen.
Kan du hjelpe meg så jeg kan vise at jeg ikke trenger ekstraundervisning?
Selvfølgelig. Det var sånn man gjorde lekser før man fikk privatlærere.
- Når er matteprøven? - Neste uke.
- Så snart? - Du vil være klar.
Det er et pluss.
Jeg har satt min favoritt i ramme til deg.
- Ser ingen øredobber der. - Jeg elsker det.
- Sulten? Hvordan var skolen? - Mat, nei. Skolen, bra.
Som en liten huleboer.
- Ikke sant? - Brandi skal gjøre lekser her.
Tre ganger på én uke? Imponerende.
Hei, fru Brown, tante Pam.
- Hva skjer? - Dere kan gjøre lekser
her ved bordet eller der. Sett sekken din her.
Takk.
- Får jeg noe å spise? - Ja, selvfølgelig.
Jeg har med blåbærscones.
- Ja, takk. - Vær så god.
- Energi til lekser og dansepauser. - Færre pauser, færre privatlærere.
- Hvilket fag? - Matte.
Amber trenger bare litt hjelp.
- Matte er unyttig. - Er det?
- Ja. - Nei. Pam!
Jeg har ikke brukt det siden skolen.
- Må være verdt noe om hun har privatlærer. - Sant nok.
Bortkastede penger. Pappas penger.
- Kan jeg få litt melk? - Selvfølgelig.
Den nye privatlæreren er en dame. Cynnie?
Pappa er bare altfor glad når hun er der.
Herr Brown gikk på skolen med henne for hundre år siden, i åttende.
- Cynnie? Cynnie Troop? - Amber sa hun var en prinsesse.
Ja, henne. Jeg trenger ingen privatlærer.
Jeg må finne henne. Ikke mange prinsesser som blir mattelærere.
Hun var Frøken tenåring Illinois.
Ja, ikke prinsesse, men missevinner. Jeg blander dem. Begge får krone.
- Phil var så forelsket i henne. - Var?
Oi! Hun er nydelig.
Bra for Phil.
Hørtes ekte ut.
Oi. Hallo. Hvem er det?
- Gi deg. - Jaså?
Nei. Unnskyld. En automatisk reaksjon. Eller apatisk.
Kan jeg bruke kjøkkenet ditt? Jeg må filme for helsekostkanalen.
Selvfølgelig.
- Takk. - Vurderer de deg?
- Du høres sjokkert ut. - Det er et skudd i blinde.
Det skulle ikke høres sånn ut. Men, seriøst?
- Pam. Du… - Ja, seriøst.
- Det er så kult. - Veldig kult.
Takk. Men noe mer viktig…
- Hvem er det? - Gi deg.
- Nei. - Det er privat.
- Prinsesse-misse-damen. - Interessant.
MATTE
Nesten ferdig. Bare spør. Det er det fine med en liksomprøve.
Det går bra.
- Har du malt én vegg i den duse fargen? - Ja.
- Jeg elsker det. - Takk. Vi har måttet tilpasse oss.
Hørte du fra herr Higgleman?
- En flott fyr. - Ja.
- Vi bør… - Pappa?
Ja?
Kjører du meg tilbake til mamma?
- Mamma henter deg klokken 20.30. - Vi er snart ferdig.
Du er nok utslitt, men du gjør en bra jobb.
Vi får se på prøven i morgen.
Vennene mine var glad for å møte deg.
Takk for invitasjonen. Det var hyggelig.
De likte din enslig-far-meny, pizza- og pasta-historiene.
- Om du vil gå på matlagingskurs… - Amber og jeg har planer om det.
Du kan gå på to kurs.
Hei.
Ikke stirr.
Pappa skal gå ut med henne på date.
Jeg vet ikke det.
Hvis de blir et par, vil han elske henne som han elsket deg?
- Elsket? - Ja.
Pappa og jeg er glad i hverandre.
Er dere?
Ja, selvfølgelig. Jeg tror da det.
Det er fremdeles kjærlighet. Det har bare endret form.
Vil han være mindre glad i meg om han blir glad i henne?
Nei, vennen.
Hør her.
Pappa vil aldri være mer glad i noen enn han er i deg.
Det vil ikke skje. Ok?
Jeg er så lei meg, mamma. Veldig lei meg.
Ja.
Det er leit fordi familien er annerledes.
Jeg… er lei for det.
Jeg er også lei meg.
Pappa også.
Jeg vet det.
Men det vil ta tid.
Av og til føler vi oss triste.
Men vi må huske
at verken de lykkelige eller de triste stundene varer evig.
Det kommer i bølger.
Ja, vennen. Det kommer i bølger.
Jeg har store nyheter.
Ok.
Hei. Vent litt… Går det bra med dere to?
- Hvordan gikk prøven? - Den er i morgen.
Ok. Det er viktig. Det vil gå så bra, og så kan vi feire.
Vi vil feire to ting. At du gjør det bra på prøven, og…
…dette.
Topp 20 av nye helsekostkanal-stjerner.
Hva? Max!
Det føles som om vi har en sjanse.
Hyggelig at du sier "vi", men det er din fortjeneste.
- Nei, det er for oss. - Det er ganske kult.
En film i huset vårt? Vent til Brandi får høre det.
- Dere kan begge være med. - Hva? Du forstår ikke. Det er hennes drøm.
- Jeg vil også være med. - Se på deg. Ok.
Kjære dagbok. I "ikke til å tro"-delen
har jeg, Amber Brown, virkelig jobbet med matte.
I tillegg til det har jeg sagt høyt at jeg, Amber Brown,
vil være med i Max' audition-video. Hva?
Sint tre nummer 3 er perfekt til
-"beretninger fra forskjellige grupper". - Kan jeg si det til Brandi?
- Absolutt! - Ja!
Brandi!
Det der, den lykkelige, energiske Amber, er bare så…
- Det er vakkert. - Ja.
Særlig om du hadde hørt henne i bilen for litt siden. Hjertet mitt…
Max, takk.
Takk.
Bare hyggelig.
Så… siden du forguder meg akkurat nå…
Jeg filmet testen fra kjøkkenet ditt.
- Ja. - Er det tilgjengelig i neste uke?
- I neste uke? - Ja.
Kan jeg rive det ned og bygge det opp til da?
- Nei. - Nei?
Du kan få en bolle med sitroner og noen blomster.
Ja. Det får holde.
Jeg…
Hei.
Hollywood kommer til Park Ridge for å produsere din pilotepisode.
Jeg er vettskremt.
- Hvor skal jeg begynne? - Det… Ok.
Tekst: Tina Shortland