Любий щоденнику,
завтра до мене додому приїде Голівуд, щоб зняти Максове шоу.
Насправді це буде пробний випуск
для «Мережі здорової їжі».
Макс і мама наче радіють, та, здається, більше нервуються.
Навіть смішно.
Тітка Пем жаліє, що для неї не знайшли ролі.
А ми з Бренді дуже радіємо, що нас зніматимуть.
Сьогодні вона ночує в мене, бо нам треба рано вставати.
Можеш трошки натягнути?
Отак.
Тримай і притискай сильніше.
Ми використали всі світляні зірки.
Так і треба. Вони падатимуть зі стелі вічно.
Я не проти. Хай падають.
Тільки не спи з розкритим ротом.
Любий щоденнику, якщо завітає тато,
сподіваюся, він не приведе Сінні.
До речі про Сінні: я й не знала, що коли Бренді
допомагає мені з математики, це має додатковий плюс.
Завдяки цій допомозі Сінні-репетиторка не приходить до мене,
тобто, не приходить до тата.
Минулого тижня в школі я вперше дещо відчула.
Я дуже пишалася собою.
Я, Ембер Браун, добре написала математику.
Бренді!
Ми змогли!
Добре з плюсом?
-Це ж треба. -Дякую тобі, Бренді.
Джастіне, дивись.
Ого. Молодець, Ембер.
Ми знаємо, як розв'язати це рівняння.
Добре плюс – мінус репетитор!
Нуль Сінні.
Ага. Це теж.
А що ще?
Я змогла.
Я краще знаю математику.
Якщо сумлінно працюєш, може, досконалості не буде,
але приємно мати хороші результати.
Дуже приємно. Правда.
Ембер Браун
ЗА МОТИВАМИ КНИЖКИ «ЕМБЕР БРАУН» ПОЛИ ДЕНЗІНҐЕР
Я нервуюся через завтра.
Приїде ж справжній режисер.
Справжнісінький. Кричатиме «Поїхали!» і «Знято!»
Мама й Макс намагаються завчити слова. Так смішно.
А ми свої вже завчили.
Це буде дуже круто.
Так. А тепер – літери.
Так.
Готова «М». Але такої літери нема в слові «Голлівуд».
Це ж «W»!
Цікаво, чи хтось з відомих акторок починав з розповідей
про користь смузі.
Я таких не знайшла, хоч і шукала. Сподіваюся, ми перші.
А нам треба буде пити ті смузі?
Авжеж. Це ж особисте спостереження. Треба переконати глядачів.
Вони жахливі. Наче стрижеш траву зубами.
Я точно не мрію їх скуштувати.
Ось чому треба вміти грати.
ГОЛЛІВУД
Круть.
Точно. Круть.
Нас загримують.
У справжній гримерці? Перед дзеркалом з лампочками?
Здається, у трейлері. Так. У трейлері.
Круть.
Точно. Круть.
Надіюся, слава нас не змінить.
Будемо «заземлювати» одна одну.
Щоб уникнути «зоряної хвороби».
Не дам Сердитому дереву номер 3 забути, з чого воно починало.
Круть.
Точно. Круть.
Ріку, встановиш фільтр? Нам тут відсвічує.
-Дорогу. -Ще трохи?
Ага. Ще трохи.
Можна трохи обережніше? Будь ласка.
Питання в тому: пити чи не пити сік.
Браво!
Мила, от-от почнеться зйомка. Надінь костюм.
-У костюмерну. -Ого, містере Голлівуд.
-Скажи, в мене є хист. -Так. А в собі я не впевнена.
Тут забагато людей. Мене це трохи лякає.
-Саро, ти зможеш. -Так?
Ми це зробимо. І вийде чудово.
-Добре. -Ого.
Це просто…
Це надзвичайно.
-Привіт, тітко Пем. Круто, правда? -Дуже круто.
Усім привіт!
Привіт!
Авжеж.
Це режисер. У настрої покомандувати.
Мене звати Арт. Арт Робінс. Я ваш режисер.
Усім припинити роботу.
Яку роботу? Ніхто не рухається.
Побажаємо новому учаснику,
можливо, переможцю конкурсу «Зірка мережі здорової їжі»,
містерові Максу Дейтону, удачі.
Дякую. Я хочу подякувати стільком людям…
Це була надзвичайна подорож…
-Отже… -Гаразд. Поїхали.
Ого. Класно сказав.
Я знімаю «за лаштунками».
Як усе відбувається. Це для маркетингу.
А я знімаю те, що він пропустив.
Ми копаємо глибше.
Це ж лише кулінарне шоу.
Я твій прихильник.
А я – твій.
Дозволите дещо спитати? Було б чудово.
У мене? Авжеж. Якщо…
-Отут. Так. -Де ви хочете…
Прямо тут.
Опишіть у двох словах
цей проєкт.
Добре. Макс і я…
Починати? Добре.
Ми з Максом бізнес-партнери, займаємося здоровим харчуванням.
Це шоу дає нам шанс звернутися
до дуже численної аудиторії і розповісти людям про…
те, як правильно харчуватися й більше рухатися.
Мені дивитися в обидві камери?
-Бо я не… -Чудово.
Справді? Мені сподобалося.
Добре.
Зачекайте. Це…
Не треба нічого класти на цей стіл. Кладіть продукти туди.
Я з «Їстівного мистецтва». Мене звати Білкі. Дизайнерка їжі.
Ясно. Авжеж це ви.
Вибачте. Сара. Ваша прихильниця. Що?
-Клас, правда? -Вони повернуть все на місця?
Аякже! Це ж шоубізнес, мала.
Перестань так говорити.
-Не можу, крихітко. -Припини.
Серйозно. Не можу.
Це все камери й ця енергія. Мені дуже подобається.
Пані Фортуна.
-Це з «Хлопці й лялечки». -Я працював у театрі.
-Не працював. -Ні. Але ж звучить кльово?
Гей, Сел, принесеш льоду?
-Уже несу. -Сел!
Я дам вам льоду.
У мене фургон льоду. Спецефекти.
Точно! Я ваша прихильниця!
Що?
Кажу ж тобі: це все Голлівуд. До речі…
-Я ваш прихильник! -Я нервуюся.
Розумію. Якщо не хочеш, щоб тебе знімали,
-так і скажи. -Ні. Хочу. Хотіла.
А тепер не впевнена, що можу. Фізично.
Бо мене трусить. І я про це думаю.
-Ясно. -Пем прийшла!
Підійдеш?
Дорогу!
Що… Як справи?
Де твій спортивний костюм?
Виступиш замість мене? Бо я панікую й не хочу зніматися.
-Що? -Можна, я її зіграю?
-Не треба. Будь собою. -Я буду тобою.
Було б добре не викидати ті слова.
-У мене немає слів. -Я їх скажу.
-Я про свої слова. -Пем, виконаєш кілька асан,
поки він буде щось пояснювати на камеру?
Легко.
Пане режисере!
Кажіть. У вас дві секунди. Раз, два.
-Максе! -Так.
Він дивиться, і я розгубилася.
Можна замінити акторів? Це Пем, а це Арт.
Вона замінить мою бізнес-партнерку.
Добре. Візьмемо симпатичнішу. Ти – граєш, ти – геть.
-Симпатичнішу? -Нарешті хтось це сказав.
Чудово. Мама, звісно, не погодилася б.
Бо ти схожа на неї, а я – в татів рід,
а його мама красуня!
-Вдягни костюм, Пем. -Реквізит.
Його поклали на ліжко нагорі.
А взуття на мені. Принеси мені інше.
Звісно.
Давайте починати.
Дегустація й оцінка юними леді – Бренді й Ембер.
Швиденько послухаємо їхні слова.
Леді,
стоїте з цього боку стола, поряд з містером Дейтоном.
-Добре. -Є.
Почнімо репетицію.
Ось шейки, містере Дейтон.
Можете в руках тримати, чи з блендера наливати.
Або хай просто стоять на столі.
Як вам здається природніше.
Добре. Дякую.
А ми просимо зробити нам напої?
Можу сказати: «Ви так гарно готуєте шейки».
Таке є у сценарії?
А я скажу: «Умираю зі спраги.
Ви приготували щось смачне й корисне?»
-Гарно. -Такого нема в сценарії.
Хай це буде природна невимушена розмова.
Тоді дотримуйтеся сценарію.
-Я так нервуюся. -І я.
Глибоко дихайте, зосередьтеся. У вас обох прекрасний вигляд.
Ой, ми ж не нафарбовані.
Нам потрібен грим.
Обережно, Сердите дерево.
Вибачте.
Я просто хотіла переконатися, бо нам сказали, що грим буде.
Це репетиція. Перед зйомками ми вас загримуємо.
Так. Що тут діється?
Ці двоє вирішили додати нових слів.
Ні. Не треба такого робити.
Усі крім акторів, покиньте майданчик.
Давайте триматися сценарію, народ.
Справді?
Я б тримався сценарію, але трохи імпровізував.
Хай спочатку дівчата впораються з оцінкою.
Добре.
Що це? Хто це?
Я Сара. Та, що несимпатична.
Хочу переконатися, що видно очі моєї доні.
Як зворушливо.
Контролюй майданчик. Це не день фоткання в школі.
-Мамо, з волоссям усе добре. -Добре.
-Іди. -А в мене який вигляд? Очі видно?
-Так. -Це лише репетиція.
Вибачте. Не подумала. Я ваша прихильниця.
Ага. Ви вже казали.
Готові? Починаймо.
Готові, дівчата?
-Так. -Так.
Вдихніть, зосередьтеся,
і чекайте на команду «Поїхали!»
І… Поїхали!
Ой, зараз мої слова? Авжеж. Добре.
Гаразд.
Вітаємо вас на шоу «Усе по Максу!»
Я її ведучий, Метт Дейтон.
Знято.
Макс.
-Вас звати Макс. -А я що сказав?
«Метт». «Мене звати Метт».
-Не думаю, що я так сказав. -Справді сказав.
-Справді? -Так.
-Невже? -Я теж чула.
О боже.
Візьмемо інші імена?
Так! Я буду Шеннон.
А я – Крістал.
Ні! Імена не змінюємо, народ.
Ми – народ?
Я Крістал. Це точно.
Я не Метт. Я Макс. Макс Дейтон.
Починаймо.
Так. Давайте.
Почнімо не з початку.
Просто послухаємо оцінку.
Поїхали!
Це мої фірмові смузі, що містять усі необхідні вітаміни
й мінерали на весь день. Усе в одній склянці.
Що скажете?
Дуже смачно. Правда, Крістал?
Надзвичайно смачно. Дуже добре, Шеннон.
Знято!
«Шеннон» не дуже підходить.
Коли будемо знімати,
сьорбніть смузі, перед тим, як скажете, що воно смачне.
Добре? Добре.
Любий щоденнику,
Ми з Бренді побачили, що є багато рівнів акторської гри.
І найважче грати, коли треба щось з'їсти.
Особливо, коли тобі не смачно, а треба вдати, що смачно.
У цьому я мала змогу попрактикуватися.
Гримери, останні штрихи.
Є десять хвилин.
Леді. Дівчатка!
Гей, Шеннон і Крістал.
Так, так. Вибачте. Нам чекати тут?
Ні. Зараз грим. За мною.
-Це найкращий день у житті. -Незабутній.
Ідемо в трейлер гримера.
Ми танемо знамениті. Це так круто.
Ти нервуєшся?
Трохи. А Макс, схоже, дуже нервується.
Так і є. І твоя мама теж.
Дуже нервується.
Леді, гримерка тут. Швидше.
Не будемо поспішати. Хай нас побачать.
Чому тут нікого нема?
Коли в нас крутий момент, поряд нікого нема.
А як я у стовп врізалася, глядачів було вдосталь.
То була комедія, тож рахується, як гра.
ГРИМ ЛИШЕ ДЛЯ АКТОРІВ
Трейлер-гримерка.
Ходімо.
Дівчата, ви такі гарні. Я в захваті.
-Дякую. -Дякую.
Це так круто.
Я обіцяла твоїй мамі, що сфоткаю.
-Так, зараз… Привіт. -Привіт.
-Дякую. -У дзеркалі. Дякую.
А тепер так.
Тепер тут забагато людей.
Так. Вибачте. Не будемо заважати.
Нам сюди не можна.
-Привіт. Ти така гарна. -Привіт, тату.
-Ти нервуєшся? -Трошки.
Не треба. Сінні передавала привіт.
Пишається твоїм прогресом. Як і я.
Вона тут?
Ні. Я сам.
До зустрічі.
Я теж там буду.
-Так. -Стільки емоцій.
Хочете бути акторками?
Так.
Ні. Але вважаю, що це кльово.
І люблю тусити з подругою.
От би Джастін був тут.
Я теж цього хочу.
Чесно, річ не лише в тім, щоб потусити з Бренді.
Я рада бачити всіх рідних тут разом. Навіть Макса.
Усі щасливі. Усі переживають це разом.
Ось чого я прагну. Бути в щасливій сім'ї.
А не забагато гриму? Мені він узагалі потрібний?
О, так.
Усі на свої місця. Починаймо.
Діти вже в гримі.
Чекаємо на своячку, яка гратиме «йогиню».
Точно.
Саро, можеш знайти Пем і попросити її прискоритися?
-Так. -Це там Філ?
Ага. Хотів побачити Ембер.
Гей, глянь…
на фото дівчат у гримі.
Наче маленькі зірки.
Ми можемо прискоритися? Проґавимо освітлення.
-Зараз день. Ми в приміщенні. Що таке? -Ясно.
Не знаю. Чесно.
Вирубився на мить.
Бачу, що Філ витріщається. Мене це лякає.
Де Пем?
Проженемо сцену з йогинею, поки чекаємо на дітей.
Ми готові!
І зосереджені!
Ось вона.
-О, ні. -Господи боже.
Давайте знімати.
Дубль 22.
Ви чули? Двадцять два.
Цього разу проженемо сцену швидко.
Без зупинок. Добре?
Якщо помилитеся – продовжуйте.
-Потім все виправимо. -Добре.
-«Знято» кричу тільки я. -Вибачте.
-Ага. -Ясно? Добре.
Що ж. Поїхали!
Вітаю вас в «Усе по Максу!»
Я – її ведучий Макс Дейтон.
Сьогодні ми з'ясуємо, як боротися з втомою,
відновити сили, і як їжа може стати ліками.
Спершу – про втому.
Причини втоми різні.
Брак сну чи зайвий оброблений цукор.
А в моєму випадку –
дуже балакуча й настирлива тітка Пем.
-Для тебе – просто Пем, Метте. -Максе.
Максе. Як ти сказав,
кальцій в їжі робить кістки міцними.
А в поєднанні з основними позами на йога-килимку…
Спорт на каблуках.
Навіть ходити на каблуках – це спорт. Так?
До того ж ви маєте шикарний вигляд.
Може, я їх зніму.
Залишу грим і сережки. Так, Метте?
Максе.
Байдуже. А зараз – про нашого спонсора.
Тут нема реклами.
Так.
Я ціла, Метте.
Любий щоденнику, сьогодні було весело. Це все.
Дуже хочу, щоб Максова презентація перемогла,
щоб у нього було своє шоу.
Я, Ембер Браун, вважаю, що він його заслужив.
Та найкраща новина сьогодні – прийшов тато.
То що скажете, дівчата?
Скажемо батькам,
що їхнім дітям сподобаються ці вітамінні смузі?
Надзвичайно смачно.
Дуже смачно.
Я такий радий, що вам сподобалося.
Бо, схоже, ви обидві здорові й сильні.
А що ж робити? Дубль 22.
О, ні.
-Здається, добре. -Хороший був дубль.
Знято!
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко