Gerai, tylos. Tik kelioms minutėms.
Nepamirškit pasirinkt savanorystės
savaitei ar, tikiuosi, ilgiau.
Svarbiausia - suvokti teigiamą
savanorystės įtaką sau patiems.
O dabar eikit
ir gerai išnaudokit šią dieną.
Matyt, dabar 7.30 val.
Kaip laikrodukas.
Aha.
Brangus dienorašti,
jei tie senoliai, kuriuos kasryt matau, yra pora,
džiaugiuos, kad jie neišsiskyrė.
Jie kaip mūsų namas
arba mūsų medis.
Nežinau, į ką jie žiūri,
bet pastarąjį mėnesį jie kasdien darbo dienomis
praeina čia 7.30 val.
Jis kalba.
Ji šypsosi ir juokiasi.
Jis visad pasirūpina, kad jai būtų šilta.
Atrodo, tai pati geriausia meilė.
PAGAL POLOS DANZINGER KNYGĄ „AMBER BROWN“
Liko tik savaitė, kol paaiškės sprendimas.
Taip.
Jie pasakė, kaip informuos? Skambučiu, e. paštu, žinute?
Atsiuntė e. laišką, kad nesiųs e. laiško.
Pasirodo, jie tai paskelbs
savo „Sveiko maisto televizijos“ platformoje.
Kaip smagu.
Labai tavimi didžiuojuosi.
Didžiuokis mumis.
Nebūčiau to padaręs be tavęs.
Žiūrėk. Nesvarbu, ar gausime šią galimybę, ar ne,
aš tik džiaugiuosi, kad galėjome patirti…
žinai…
- tą patirtį! - Aha.
Bet gal ir pasiseks.
Aišku, ne tai svarbiausia, bet…
- Na, svarbu, bet tu teisus. - Na.
Jei pavyks, turėsim daugiau galimybių.
Galėtume nusipirkti didesnį namą.
Man patinka šis namas. Nenoriu kraustytis.
Kraustomės?
Negalim kraustytis.
Niekas nesikrausto.
Sara?
O jei laimėsiu ir jie pasiūlys filmuoti laidą
- Los Andželo studijoje? - Nebijok. Aplankysim tave.
Amber.
Tu… Šiaip, išties šmaikštu.
- Dėkui. - Na, už tai.
Gal galėtume apžiūrėt kelis namus?
Maksai, dabar ne laikas šiai diskusijai.
Gerai. Žinoma. Šiaip garsiai kalbėjaus su savim.
Nenuostabu, kodėl jūs taip gerai sutariat.
Kokia aštrialiežuvė šiandien. Tau gerai.
Turit žinių?
Dar nieko.
Ir apie mane nieko nesakė?
Aha.
Ne.
Teks toliau dirbt su nekilnojamuoju turtu.
O gal „Sveiko maisto televizija“ įdarbins mane
vienoje jų jau rodomų laidų.
Tai įmanoma?
- Ne. - Taip.
- Pem. - Maksai.
- Žinai, turiu klausimą. - Taip?
Ką manytum,
jei Sara, Amber ir aš ieškotume naujo namo?
Aprodytum mums kelis netoliese?
- Neičiau žiūrėt. - Ir aš ne.
Nagi. Tik apžiūrėt kelis?
Gal tai tinkamas laikas kraustytis, Sara.
Bent kartą pritariu.
- Rimtai? Čia rimtai? - Ne, ne rimtai.
Tai tegali būti svarstoma.
Amber,
kas būtų, jei rastume namą su milžinišku kambariu,
kuris tau patiktų,
turėtų atskirą tualetą
ir didžiulį dušą?
Man patinka mano vonia, nes ji šiame name.
Būtent.
Labas rytas.
Labas.
Kiaušinienė?
Bus ir tau.
Brende, Maksas su mama nori kraustytis.
- Ką? - Ne, nenorim.
Tik svarstome galimybes.
Jei kraustysitės, turėsit rast du namus šalia vienas kito.
Privalau gyvent šalia.
O aš norėsiu persikelt savo medį iš kiemo.
Gal man reikia gyvent šalia.
Amber, sugalvojai, kaip savanoriausi?
Mama susitarė, kad savanoriaučiau bažnyčios parduotuvėje.
Kam čia? Kad pasikeltum pažymį?
Taip. Ir kad geriau jaustumėmės.
Gali savanoriauti pas mane.
Ateik į biurą.
Sumokėsiu tau. Galėsim pietaut ir eiti apsipirkt.
Esmė ne ta.
Užsiėmus tokia veikla, jausčiaus gan gerai.
Ir aš.
Mums praverstų savanoriai sporto salėje.
Paduotumėt klientams vandens, batonėlių.
Valytumėt. Šveistumėt elipsinius treniruoklius, dviračius,
lipimo treniruoklius ir kitokius dalykus, suprantat?
O kol nepadedat klientams, galėtumėt skalbt ir lankstyt rankšluosčius.
Neturiu tam kvalifikacijos.
Nežiūrėk į mane. Aš noriu vedžioti šunis.
Jau skambinau į prieglaudą „Šunelių rūmai“.
Ten galima savanoriauti.
Bet bijau, kad norėsiu parsivest vieną…
- …na, visus šunis namo. - Aha.
Būtų sunku.
Geri šuneliai.
Voverė.
Ei, Amber. Kodėl tau nenuėjus į Šv. Tomo slaugos namus?
Ten gali savanoriauti.
- Nežinau, mama. - Aha. Jie netoliese.
Puiki mintis. Būtum ten kaip saulės spindulėlis.
Nežinau.
Aš žinau. Tau puikiai seksis, kad ir ką reikės daryt.
Ačiū, Brende. Tau irgi puikiai seksis, kad ir ką darysi
- bažnyčios parduotuvėje. - Ačiū.
- Pone Deitonai? - Taip, Brende?
Kada bus naujienų dėl mūsų,
na, jūsų laidos?
Kitą savaitę, bet galime patikrinti.
Jie paskelbs tai per visas platformas.
Čia zebro nuotrauka.
- Nežinau, kodėl turiu. - Ne. Aha…
- Čia. - Šitas? Aha. Štai.
Ne, dar nieko nėra.
Aha.
- Kas? - Filas. Jis…
Šį savaitgalį negali pasiimt Amber. Prastai jaučiasi.
Pastebėjau. Kai vyko filmavimas, jis buvo nesavas.
Atrodė kažkoks pavargęs, irzlus.
Kaip ir priminė Maksą.
Kaip juokinga.
- Čia Kabinėjimosi prie Makso diena? - Man patinka…
- Ji kiekvieną dieną. - Tikrai! Ačiū.
ŠV. TOMO SLAUGOS NAMAI
Brangus dienorašti, oficialiai tapau savanore.
Jei atvirai, dvejojau dėl šio darbo.
Tiesą sakant, truputį bijojau.
Turiu pripažinti, būdama jaunesnė,
na, jaunesnė nei dabar,
prisibijodavau senų žmonių.
Neatrodo gražu.
Bet tiesiog išties taip jaučiausi.
Bet kol kas čia neblogai.
Pakloju lovas, atnešu vandens su ledukais.
Išnešioju po kambarius paštą, siuntinius, gėles,
o tai šaunu, nes žmonės labai apsidžiaugia gavę gėlių.
Ačiū tau.
Čia yra įdomių žmonių. Pavyzdžiui, ponia Hamerton.
Nuo savo sesers iš Floridos ji gavo dirbtinių gėlių,
bet reikalauja pamerkti jas į vandenį.
Pastatysiu šalia lango,
kur visą dieną jas matysite.
Kelias dienas pasirūpinsiu, kad turėtų vandens.
Ačiū. Taip, prašau pažiūrėti, kad turėtų vandens
ir gautų saulės šviesos prie lango.
Bet yra kitų, kuriems nėra ko pristatyti.
Sužinojau, kad gauti gėlių, knygų ir žvakių malonu,
bet, regis, senoliams labiausiai reikia,
kad juos išklausytų.
O kai pasiklausai, sužinai, kokie jie įdomūs.
Kaip gyvos, kalbančios istorijos knygos.
Daug išmokstu.
Jam - apelsinų sulčių.
O šiam draugužiui - pakramtyt ko nors minkšto.
Turi želės? Nuostabu.
Išmanai apie plokšteles?
Esi turėjus patefoną? Gerai, jie dideli.
Maždaug tokio dydžio ir suka plokšteles.
Jie puikūs.
Dar būdavo kasečių. Tokių aštuonių dainų kasečių,
juostinių kasečių.
Nebuvo kompaktinių diskų.
Kas tie kompaktiniai diskai?
Tai naujovė.
Galbūt, nes aš negirdėjus apie juos.
Na…
Dar išgirsi. Aišku?
Stengiuos neatsilikti nuo naujovių, supranti?
Sakau tau, diskai - viskas, ko reikia. Tau patiks.
Gerai. Ką turime?
Kas nors turit kortų?
Nesuvokiu, kad tavo mama norėtų palikt tą namą.
- Jai jis labai patinka. - Aha.
Aš įsitikinus, kad kraustytis nori tik Maksas.
- Man labai patinka tas namas. - Ir man.
O taip Tu pildai mano svajones
Ū ū ū ū
Ū ū
Naktį, kai Sapnai tampa košmarais
Ir kankina sapnuotoją
Galiu nusikvatot jiems į akis
O taip
Išsirangau ir šūkteliu Apglėbiu tave
Nes aš nebe toks, kokį mane sutikai
Ir niekad nebebūsiu toks
- Tėti. - Kas, vaike?
Tau viskas gerai?
Taip. O kas?
Tu prakaituoji.
Aha,
nelengva vairuoti mašiną su brangenybe.
Praeitą savaitgalį prastai jauteis.
Dabar gerai jautiesi?
Taip. Aš tik pavargęs.
Stresas dėl darbo.
Tai…
kada Maksas išsiaiškins dėl laidos?
Jau greitai.
Ką apie tai galvoji?
Tai šaunu.
Na,
visai nieko.
Ne taip įmantru ir šaunu kaip tavo darbas Paryžiuje.
Nežinau.
Jūs su Brende atrodėt laimingos toj grimo kabinoje.
Brendė buvo laiminga.
Maksas, na… Nesvarbu.
Ne toks kietas kaip tu, tėti.
Nieko tokio, jei tu jį mėgsti.
Bet nemėgstu.
Na, kartais gal, iš dalies, mėgstu. Bet ne rimtai.
Nieko tokio, Amber.
Viskas gerai.
Norėtum, kad ir mamai būtų nieko tokio, jei man patiktų Sinė?
Mudu su Sine tik draugai.
Kaip tu išties jautiesi?
Na, ji per daug nuobodi. Ne tavo tipo.
Tikrai?
Kokios mano tipo?
Mama.
Tiesa.
Ir galbūt,
gal yra šansas,
kad kartu sulauksite senatvės.
Mudu abu visada būsime tavo tėvais.
Net kai pasensim ir pražilsim.
Atmink tai.
Labai tavim didžiuojuos, Ber.
Savanoriauji, padedi senoliams.
Tai geri darbai.
Ačiū.
Ačiū tau.
Laikas - 7.29 val.
Šiandien noriu paleisti jiems muzikos.
Kur jie?
Nagi.
Tikiuos, viskas gerai.
Atsiprašau?
Regis, girdėjau kažką verkiant.
Jai viskas gerai. Tiesiog daug pokyčių.
- Toliau išnešiok viską. - Gerai.
Atsiprašau?
Užeik.
Sveiki.
Jums viskas gerai?
Tiesiog gailiu savęs.
Ir aš tą darau.
Tikrai?
O taip.
Turbūt per dažnai.
Netekau savo vyro.
Jis mirė?
Noriu pasakyti,
labai užjaučiu.
Labai.
Man pasisekė, kad jį turėjau.
Jis buvo pats nuostabiausias žmogus.
Mano vardas Amber.
Aš Sesilė.
Malonu susipažinti.
Judu su vyru vaikščiodavote Kenterberio gatve.
Taip. Teisingai.
Aš gyvenu Kenterberio gatvėje.
Matydavau jus su…
Ričardu.
…pro langą, prieš eidama į mokyklą.
Mes gyvenome toje gatvėje.
Aš ir mano Ričardas.
Paskui dukra iškėlė mus į Viskonsiną
prieš kokius 20 m.,
kad būtume arčiau jos.
Kad galėtų mus prižiūrėti.
Kaip miela.
Bet Ričardui tai visai nepatiko.
Jis norėjo grįžti namo į Park Ridžą.
Tad įsigijom butą Tuji aveniu,
kad tik būtume arčiau namo Nr. 6124 Kenterberio gatvėje.
Ką?
Čia mano adresas.
Ne.
Taip, mano.
Jūs vis žiūrėdavot į mano namą.
Nes ten - mūsų nuostabiausi prisiminimai.
Kaip mano virtuvė?
Kas?
Puikiai.
Ji puiki.
Mums labai patinka.
Norit ją pamatyti?
Kaip norėčiau.
Bet negaliu išeiti be savo dukros leidimo.
Galiu jai paskambinti.
Atsiprašau.
Ponia Viljams, šiandien mūsų gyventojai poilsiauja lauke.
Bet bus geriausia, jei prieš tai nusnausite.
Metas nusnausti.
Nemanau, kad eisiu į lauką,
ir manęs netraukia miegas.
Aš nepavargusi. Bet dėkoju.
Prižadėjau jūsų dukrai, kad nusnausite,
prieš eidama į lauką.
Apsikeitėm auklėjimo vaidmenimis.
Palikai vežimėlį su siuntiniais vidury koridoriaus, panele.
Labai atsiprašau.
Prašau jį patraukti.
Taip, žinoma.
Malonu su jumis susipažinti, ponia Viljams.
Vadink mane Sesile.
Sugrįšiu, Sesile.
Manau, jau galim liautis.
Aha. Manau, turim virš šimto.
Jei parduotum juos mugėje bent po 25 centus,
žinai, kiek uždirbtum?
- Kiek? - Na. Paskaičiuokim.
Dvidešimt penki plius, vienas minty…
Daug.
Kaip tu parduodi namus?
Tiesiog viską suapvalinu.
Tikiuos, mokykla tai įvertins,
praleidžiu ten daugiau laiko nei čia.
Neįvertins.
Bet žinok, mamos kaip tu padaro tvarką. Tad…
- Ačiū. - Nėra už ką.
Tikrai nenori su manimi apžiūrėti kelių namų?
Taip, tikrai!
Amber pakanka pokyčių.
Gal pamąstyk apie interjero pokyčius.
Žinai, leisk Maksui…
Turėti žodį?
Palikti savo žymę čia?
Tu turbūt teisi. Tai neprasta mintis.
Ne. Tai turbūt prasta mintis. Bet tinkamas pasirinkimas.
Girdėjau savo… Štai kur.
Maksas pakeliui atgal. Gerai.
„Sveiko maisto televizija“ šįvakar paskelbs nugalėtoją.
Aha. Tai taip beprotiška.
Labai gerai. Jis laimės. Žinau tai.
Jis puikiai pasirodė, tiesa?
Taip.
Ir?
Ir tu puikiai pasirodei.
- Tikrai? - Tiesiog puikiai.
Nereikia.
Na, joga namuose avint aukštakulnius.
- Kas būtų pamanę? - Ar ne?
- Labai gerai pasirodžiau. - Labai.
- Buvau savo stichijoje. - Labai gerai.
Išgarsėsiu.
ŠV. TOMO SLAUGOS NAMAI
Kurio megztinio norėtumėte?
Žalio. Ričardo mėgstamiausio.
Brendė ateis bet kurią akimirką.
Ačiū, gerasis pone. Labai myliu savo močiutę.
Kam tas akcentas?
Apie ką tu čia, vištele?
Sakiau elgtis natūraliai, o ne vaidinti.
Kam tie akiniai? Mes patalpoje.
Nenorėjau sukelti įtarimų.
Tai reikėjo nusiimt juos.
Kokia dviguba agentė nenešioja akinių?
- O vargeli. - Mergaitės, mes nedarome nieko blogo.
- Nedarome? - Einame į lauką poilsio.
Nenoriu, kad turėtumėte bėdų, Sesile.
Kiek trunka tas poilsis lauke, Sesile?
Valandą.
Manot, užteks laiko?
Taip. Prašyčiau. Mums pavyks. Nagi.
- Nagi. - Čionai.
Mesk tą akcentą.
Atsiprašau.
Išvertė Kristina Čeidaitė