I když jsme měly jen hodinu, abychom Cecile dovezly k nám,
ukázaly jí její kuchyň a vrátily se k sv. Tomášovi,
chtěla jsem jít pomalu.
Tak ji totiž naší ulicí vozil i její manžel.
Teda jejich ulicí.
Její ulicí vzpomínek.
Je fajn, že ji mohu přivézt domů.
PODLE KNIHY OD PAULY DANZIGER
Pokud Max vyhraje a dostane ten pořad,
budou točit tady v tvé kuchyni?
Nad tím jsem nepřemýšlela. Určitě pro něj mají studio nebo tak.
Vzrůšo.
- Jo, to jo. - Potřebují vychladnout.
- Pam! - Co je?
Vzala jsem si jednu.
Fajn, možná tři. Nebo pět.
O to nejde. Měla jsem koupit šampaňský
nebo dort nebo nějaký zdravý vegetariánský koláč…
- Jo. - …pro Maxe.
Šampáněm nic nezkazíš.
Ale pro Maxe… možná nějaký odporně zdravý dort.
Jo. Něco upečeme.
Koupíme dort, krabici zahodíme a dort dáme na náš talíř.
- Jo. - Dobře.
- Napíšu Maxovi a Amber vzkaz… - Uklidím to.
…protože ji vyzvedne.
Perfektní.
Brzy se vrátíme.
- Jsou plné. - Jo.
Dobrá práce.
- Na vyhození. Dovnitř. - Miluju tě.
Bezva.
Zlom vaz.
- Pam! - Co?
Amber, tvá máma.
- Nejsou ve škole? - Dolů.
Dobře.
- Nenápadně. - Ano.
- Teda. - To bylo o fous.
Improvizovala jsem.
- Bezva. - Skvělé. Fakt skvělé.
- Jejda. - Co je?
Není tu rampa. Jak vjedeme dovnitř?
Neboj. Stanley zařídí skejtovou rampu.
Na skejtu neumím.
Ach bože. Bože.
Ano!
Richard by byl nadšený.
Čau, Billy. Jo, nejspíš dnes večer.
Health Food Network. Jo.
Teď nemůžu. Jedu pro Sařinu dceru.
Amber. Jo.
Ne, jde to dobře. Děláme pokroky.
Já ji zbožňuju. Ona mě toleruje.
To je Stanley a Arturo.
Říkejte mi Cecile.
- Dobře. Paní… Cecile? - Ano, drahoušku?
Nebojte. S námi jste v bezpečí. Vyvezeme tohle křesílko po rampě nahoru.
A vy se jen v klidu opřete. Jistíme vás.
Děkuju.
Do minuty jste v kuchyni.
Báječné.
Stanley, Arturo, děkuji. Jste mí hrdinové.
Není zač.
Jsme tu k vašim službám. Tohle děláme pořád.
Neděláme.
Hasič to říkal sousedce, když její kočka uvízla na stromě.
Kluci, Ceciliny vzpomínky čekají.
Ty nejlepší.
Nemá tě Max vyzvednout u sv. Tomáše?
Jo. Musím běžet zpátky. Ale chci být tady.
Napiš mu, že jsi doma.
- No jo. Proč mě to nenapadlo? - Pravda bývá nejjednodušší.
Jsem doma.
Mohu já?
Stejná klika.
Když se Cecile dívala ke kuchyni, zavládlo ticho.
Jinak to neumím popsat.
Věděli jsme… že si vzpomněla na něco výjimečného.
Skoro jako by něco viděla.
Podívejte.
Něco nebo někoho výjimečného.
Je tak hezký…
a hodný.
Miluju tě.
Nepotřebujete něco?
To je ono.
Ten zvuk. Tady jsme tančívali.
Děkuju. Vám všem, moc vám děkuju.
Já, Amber Brownová, si chci pamatovat,
že staří lidé taky bývali mladí.
Kdo je to?
Max.
Kdo?
Nevím.
- Čau. - Zdravím.
- Ahoj.
Mí kamarádi.
Stanley, Arturo, Cecile, a Brandi znáš.
- Těší mě. - Musíme jít…
Je doma máma?
- Ne. - Jste tu jen vy?
- Ano. Ale jen na chvilku. - Co?
Musím zpátky. Pospěšme si.
Kam zpátky?
Domů. Do domova.
Cecile tu dřív bydlela a chtěla vidět kuchyň.
Vzaly jsme ji… Šly jsme…
Pomohly jí sem, protože její manžel…
Zemřel.
To mě mrzí.
Děkuji.
- Máme 20 minut. - Počkat. Co se děje?
Cecile musí zpátky.
Nevezmeme si brýle?
- Mami. Teto. - Jé.
- Jéje. - Ahoj, všichni.
Co se tu děje, Maxi?
- Vím jen, že Cecile musí domů. - Cecile.
Líbí se vám ta kuchyň?
Já říkala, že to tu chce renovovat. On najal vás?
Je mi 90.
Kdo jsi ty?
Jsem Arturo.
Jen jsem Stanleymu pomáhal s tou rampou pro Cecile.
- Cože? - Před vchodem je rampa.
- Chytrý. - Mluvím s Cecile. Odkud se známe?
Je z domova pro seniory. Musí zpátky. Musíme ji odvézt ke sv. Tomášovi.
- Nevědí, že je pryč? - Uneslas pacientku?
Obyvatelku.
- Pardon. - Amber.
- Můžu zavolat Justinovi? - Ne.
Vaše dcera je hrdinka.
- Já… - Ano, to je.
Bydlela jsem tu před více než 30 lety.
Já a můj drahý Richard.
Co? No páni.
Který umřel. Právě zemřel.
- Ne. - To mě moc mrzí.
Chtěla jsem ten dům vidět. Zase tu být.
No páni.
A oni vám to dovolili?
- Měli pauzu. - O pauze můžou ven.
- Jak daleko? - Neptej se.
Zavoláte našim?
Nechci nikoho dostat do potíží.
Tak jedeme. Parkuju před domem. Jdeme…
- Jen… - Autem to nepůjde.
- Ahoj, Cecile. Zatím. - Ahoj.
- Bezva. - Ahoj.
- Taky jsem se bavila. - Připravená?
Moc díky, kluci.
- Znám zkratku. Za mnou. - Jo.
- Jedeme, Maxi! - Jedete?
Jedem!
Kam?
Ale zrovna hrají.
- Přes hřiště ne. Amber! - Pardon.
Projíždíme!
- Pardon. - Jedeme, pardon.
- Omlouvám se. - Máme zápas.
- Super. - No tohle.
- Kdo vyhrává? - No tak!
- Ne, nech to na mně. - Amber jen chtěla pomoct.
Už jedou.
- Skvělá dáma. - Nenápadně.
Jo, bezva.
Neviděli jste Cecile Williamsovou?
Jo, teď jsem s ní mluvil. Myslím, že byla…
Ne, možná je někde…
Ne, ne.
Možná byla někde…
Já… Byla…
Tamhle je, s dobrovolnicí Amber Brownovou.
Dámy, jak se máte?
Paní Williamsová, snad jste si odpočinula.
A máte návštěvu.
- Sarah. Zdravím. - Max.
Pam.
Nemocnice River Forest. Pardon. Sarah.
Rychle jste se spřátelily. Báječné.
Jste v pořádku?
Ano. Jistě.
Necháte mě ještě pár minut venku s příbuznými?
Mohou jít k vám na pokoj. Máte fyzioterapii.
Řeknu vaší dceři, že Sarah a… Promiňte, Matt?
- Max. M-A-X. - Že tu byli Sarah a Max.
Ne, nebojte. Řeknu jí to.
To bylo jen taktak.
- Tohle není konec. Zvlášť s tvojí mámou. - Já vím. Nemyslela jsem to zle.
Já vím. Já vím.
- Díky za pomoc. - Jistě.
Musíme jet.
Tak jo. Všechno bude dobré. Ano? Rozumíš?
Vše je v pořádku, ale musíme jet. Táta je v nemocnici.
- Tak jo. - Musíme jet.
Dobře.
- Musíme. - Teď?
- Jo. - Dobře.
- Ahoj. - Dobrý.
- Jedeme. - Ahoj.
- A… - Odvezeme tě.
Klíčky.
Paní Brownová.
Ano. Dobrý den.
- Má sestra Pam. - Pam.
- Váš manžel… - Bývalý.
Dobře. Říkal, že nemá komu zavolat.
- Bože. Chudák Phil. - Co?
Před pár dny přišel na pohotovost.
Má bypass.
Často to nebývá urgentní, ale u něj bylo.
- Šlo to dobře. - Fajn.
Podrobnosti vám sdělím, až bude vzhůru.
Neměl by mít bolesti. Má analgetika.
- Díky. - Můžu ho vidět?
- Můžu vidět tátu? - Prosím.
- Pojď. - Dobře.
- Ale je trochu mimo. - Běžte.
- V soukromí. - Díky.
- Jdeme. - Počkej.
- Co děláš?
Počkej.
NEMOCNICE RIVER FOREST
Promluvte si.
Přijdu vám říct, kdy ho propustíme a tak.
Phile. Pane Browne, je tu vaše žena s dcerou.
Bývalá.
Mami, přestaň.
- Dobře. - Není to důležitý.
Moje žena. Moje krásná žena.
Ber, holčičko. Moje krásná…
- Ahoj, tati. - Nemůžu.
Dobře.
Tati. Jsi v pořádku? Budeš v pořádku?
Víc než kdy dřív. Slibuju.
Jsme tu všichni. Pam a Max. Všichni. Ano?
To je milé. Děkuju.
Máme tě rádi, tati. Strašně moc.
Já vás taky.
Miluju vás celým svým srdcem.
- Mami. - Zlato… Je v pořádku, zlato.
Nech ji. To je dobrý.
Dobře.
Phile, měls zavolat. Vždycky nám můžeš zavolat.
Ahoj.
Vyděsils nás.
Ale dostals bypass, co?
To je dobrý. Máš tam víc než baterky a kabely.
Pam. Nemůžu se smát.
- Čau. Po mně asi toužíš nejvíc. - Maxi.
Měls hned zavolat. Snad to víš.
To jsem říkala taky.
Jo, tati. Zavolej nám.
Zavolám. Zavolám.
- Slibuju. - Dobře.
- Všichni? - Ano.
Ano, říkali jsme Philovi, že nám může kdykoli zavolat.
Dobré vědět, že? Co se týče jeho pooperační péče…
Omlouvám se.
HVĚZDA HFN
Pokračujte.
ŽIVĚ
Phila propustíme hned zítra.
- Vážně? - Tak brzy? Skvělé.
Minimálně tři týdny ho budeme sledovat. Nesmí zůstat sám.
Takže tu zůstane ještě měsíc.
To neřekla.
S radostí vyhlásíme Hvězdu Health Food Networku.
Ale nejdřív druhé místo, Max Dayton.
Gratulujeme.
- Těsně. Vítě… - Maxi.
Maxi, náš pořad.
To nic, dobrý. On má po operaci srdce.
Pokud se se mnou budou chtít spojit,
- můžou… - Pam.
Teď se to nehodí.
Páni.
Co ještě může přijít?
Co se týče pooperační péče, mohl by příští měsíc zůstat u vás.
Je to tu.
Tati.
Můj den.
Dáš mi chvilku, abych ho vstřebal?
S Brandi jste pomohly staré paní prchnout z domova pro seniory.
Ano.
Ne prchnout. Spíš vyrazit za dobrodružstvím.
Jmenuje se Cecile.
Vzaly jste Cecile za dobrodružstvím do jejího starého domu,
který je teď váš.
Ano.
Pak ti Max pomohl odvézt Cecile zpátky?
Jo. Pomohl.
Takže teď máš Maxe ráda?
No, je hodnej.
A je to velké „a“.
Tvůj táta měl operaci srdce, ale bude v pořádku.
Ano.
Ale nejdřív se musí nastěhovat k tobě a tvé mámě,
i když je zasnoubená s Maxem.
Nesmí být sám.
Ne že by nemohl Max,
ale tvůj táta nesmí být sám, dokud se nezotaví.
Ano. Co tvůj den?
Byl jsem s dědou na rybách.
Nic jsme nechytili.
To je Brandi.
Čau, Brandi s I.
Ahoj, Justine.
Můžeme oficiálně přizvat nového člena?
O tom nic nevím. Nebudeme nejdřív hlasovat?
Jsem si jistá, že budeš pro.
- Ahoj. - Ahoj.
Haló?
To je Bobův telefon. Neumím s ním.
- Haló? - Ahoj.
Haló?
- Slyšíte? - To nic.
Dejte si mobil před obličej, ať vás vidíme a slyšíme.
To je ono.
Ahoj.
Ahoj, Amber.
Ahoj, Brandi.
- Ahoj. - Vítejte… Cecile?
A ty jsi určitě Justin.
Ano. Můžete zvednout pravou ruku?
Ano.
Opakujte: „Já, Cecile, slibuji, že budu…“
Já, Cecile, slibuji, že budu…
„Věrnou kamarádkou.“
Věrnou kamarádkou.
„Budu naslouchat.“
- Budu naslouchat. - „Budu chápavá.“
- Budu chápavá. - „Ochotná.“
Ochotná.
„Laskavá.“
A laskavá.
Překlad titulků: Petra Kabeláčová