Vi havde kun en time til at få Cecile over til mit hus,
så hun kunne se sit gamle køkken, og tilbage til hjemmet,
men alligevel gik jeg langsomt.
For sådan gik hendes mand med Cecile ned ad min gade.
Eller deres gade. Hendes gade af minder.
Det er så dejligt at bringe hende hjem.
Så hvis Max får det program, skal det optages her i dit køkken?
Så langt havde jeg ikke tænkt. De har nok et studie et sted.
- Hvor er det spændende! - Ja, superspændende...
De skal køle lidt af.
- Pam! - Hvad? Jeg tog én småkage.
Okay, måske tre. Eller fem.
Det er ikke det. Jeg skulle have købt champagne
eller en kage eller noget sund vegetarkage til Max.
Champagne er altid godt.
Men til Max er en klam, sund kage måske bedre.
Ja. Vi kan bage en.
Altså vi køber en, fjerner æsken og stiller den på et fad.
- Klart. - Ja.
Jeg skriver en besked til Max og Amber, for han skal hente hende.
Perfekt.
Er snart... hjemme.
- De er helt fulde. - Ja.
Flot arbejde.
- Det er affald. Jeg lægger det der. - Godt.
Held og lykke.
- Pam! - Hvad?
Din mor!
- Er de ikke på skolen? - Duk dig.
- Opfør dig naturligt. - Javel.
- Puha. - Det var tæt på.
Jeg improviserede et vink.
- God idé. - Super.
- Ups. - Hvad?
Ingen rampe. Hvordan kommer vi ind?
Stanley kommer med en skateboardrampe.
Jeg kan ikke stå på skateboard!
Åh nej! Åh nej!
Ja!
Richard ville have elsket det.
Hej, Billy. Vi får besked i aften. Fra Health Food Network, ja.
Ikke lige nu. Jeg skal hente Sarahs datter.
Amber, ja.
Nej, det går fint. Jeg synes, det går fremad.
Jeg er vild med hende. Hun tolererer mig.
Det er Stanley og Arturo.
Bare kald mig Cecile.
- Okay, fru Willia... Cecile? - Ja, min ven?
Du er i trygge hænder. Vi skal nok få smidt den labre stol op ad rampen.
Du skal bare slappe af, så ordner vi det.
Tak.
- Dit køkken er under et minut herfra. - Hvor dejligt.
Stanley og Arturo. I er mine helte.
Det var så lidt.
Altid til tjeneste. Vi får tit den slags opgaver.
Nej, vi gør ej.
Det sagde en brandmand til naboen, da hendes kat sad fast i et træ.
- Okay, venner. Ceciles minder venter. - De allerbedste.
Skulle Max ikke hente dig på hjemmet?
Jo, jeg må tilbage. Men jeg vil så gerne være her.
- Skriv, at du er hjemme. - Klart. Hvorfor tænkte jeg ikke på det?
Sandheden er enklest.
JEG ER HJEMME.
Må jeg?
Det er det samme håndtag.
Da Cecile så køkkenet, blev det fredeligt stille.
Det kan kun beskrives sådan.
Vi vidste bare, at hun mindedes noget særligt.
Det var, som om hun kunne se noget.
Se.
Noget eller nogen helt særlig.
Han er så flot...
...og så sød.
Elsker dig.
Trænger du til noget?
Der er den.
Der er den!
Den lyd. Vi dansede altid lige her.
Tak. Jer alle sammen, tusind tak.
Jeg, Amber Brown, vil altid huske, at ældre mennesker har været unge.
Hvem er det?
Det er Max.
- Hvem er Max? - Det ved jeg ikke.
- Hej, Max. - Goddag.
- Hej.
Det er mine venner.
Stanley, Arturo, Cecile, og du kender Brandi.
- Goddag. - Vi må videre...
Er din mor hjemme?
- Nej. - Men I er her?
- Ja, men kun et øjeblik. - Hvad?
Jeg skal tilbage nu.
- Tilbage hvor? - Til hjemmet. Hendes hjem.
Cecile har boet her, og hun ville gerne se køkkenet.
Så vi tog hende... hjalp hende herhen, fordi hendes mand...
Er død.
- Det gør mig ondt. - Tak.
- Vi har 20 minutter. - Hvad foregår der?
- Cecile skal tilbage. - Skal vi tage solbriller på?
Mor! Moster Pam!
- Ups. - Hej med jer.
Hvad sker der, Max?
- Jeg ved kun, at Cecile skal hjem. - Cecile?
Elsker du dit køkken?
Jeg sagde jo, han ville bygge om. Har han hyret Dem?
Jeg er 90.
- Hvem er du? - Jeg hedder Arturo.
Jeg hjalp bare Stanley med skateboardrampen til Cecile.
- Hvad? - Der er en rampe udenfor.
- Smart. - Jeg taler med Cecile.
- Kender vi dig? - Hun bor på alderdomshjemmet.
Vi er nødt til at få hende tilbage.
- Ved de ikke, hun er væk? - Tog du en patient?
Jeg er beboer.
- Undskyld. - Amber.
- Må jeg ringe til Justin? - Nej.
Din datter er en helt.
- Jeg... - Ja, det er hun.
Jeg boede her i huset for over 30 siden.
- Mig og min kære Richard. - Hvad? Hold da op!
Som er død. Han er lige død.
- Nej. - Det gør mig virkelig ondt.
Jeg ville se det og være her igen.
Fik De lov til at gå?
- De havde pause. - Så må de gerne gå.
- Hvor langt væk? - Spørg ikke.
- Ringer de til vores forældre? - Jeg vil ikke give nogen ballade.
Så kom. Min bil holder lige ude foran.
Jeg kan ikke komme ind i en bil.
- Farvel, Cecile. - Vi ses, Cecile. Det var sjovt.
Ja, i lige måde!
- Er du klar? - Tusind tak, venner.
- Jeg kan en genvej. Kom. - Ja.
Kom så, Max!
Kom så, Cecile!
- Hvilken vej? - Der er jo kamp.
- Skal vi den vej, Amber? - Undskyld.
- Her kommer vi! - Kør! Undskyld.
Undskyld! Beklager!
- Hvor er det sjovt! - Hvem vinder?
- Jeg skal nok klare det. - Amber ville bare hjælpe.
Der er de.
- Skøn dame. - Opfør jer naturligt.
Ja, fint.
Har I set Cecile Williams?
Ja, det har jeg. Jeg talte lige med hende. Lad mig se, hun var vist...
Nej, måske er hun...
Nej.
Måske var hun...
Jeg var... Nå ja, hun var jo...
Der er hun med den frivillige, Amber Brown.
Hvordan går det, piger?
Fru Williams, fik De slappet lidt af udendørs?
Og De har besøg?
- Jeg hedder Sarah. - Max.
Pam.
River Forest Hospital? Det er Sarah.
I er hurtigt blevet venner. Hvor dejligt.
Er alt i orden?
Ja, selvfølgelig.
Må jeg få lidt mere tid herude med min familie?
De kan gå med op på værelset. Der er fysioterapi.
Jeg siger til Deres datter, at Sarah og... Matt?
- Max. M-A-X. - At Sarah og Max var her.
Nej. Bare rolig, jeg siger det selv.
Det var tæt på. Meget tæt.
- Det er ikke overstået. Især med din mor. - Jeg ville jo ikke gøre noget galt.
Det ved jeg godt.
- Tak for hjælpen. - Det var så lidt.
Vi kører nu.
Det skal nok gå det hele. Okay, skat?
Alt er fint, men vi kører nu. Far er på hospitalet.
- Okay? Vi kører nu. - Hold da op.
- Vi kører. - Nu?
Det skal nok gå. Vi kører nu. Vi sætter dig af derhjemme.
Nøglerne...
- Fru Brown? - Ja, hej.
- Det er min søster Pam. - Hej.
- Din mand... - Eks.
- Han havde ingen familie at ringe til. -Åh nej, stakkels Phil.
Han kom ind på skadestuen for to dage siden. Vi foretog en bypass.
Ofte er det ikke akut, men for ham var det.
- Det gik fint. - Godt.
I kan få flere detaljer senere. Han får en del smertestillende medicin.
- Tak. - Må jeg se ham?
- Må jeg se min far? - Må hun?
Ja, følg med.
- Han er lidt omtåget. - Gå I bare.
- I får lidt tid. - Tak.
- Okay, kom. - Vent.
- Vent... - Hvad nu?
Vent, vent, vent.
I kan snakke lidt, så kommer jeg og forklarer udskrivningen.
Phil? Hr. Brown, din kone og datter er her.
- Eks. - Mor, lad være med at rette hende.
Det er lige meget.
Min hustru. Min smukke hustru.
Amber, min smukke pi...
- Hej, far. - Av, det kan jeg ikke.
Far, er du okay? Bliver du rask igen?
Bedre end før. Det lover jeg.
Vi er her alle sammen. Pam og Max. Os alle fire.
Hvor dejligt. Tak.
Vi elsker dig, far. Meget højt.
Jeg elsker også jer. Jer begge to af hele mit hjerte.
- Mor! - Han har det fint, skat.
Bare lad hende.
Okay.
Phil, du skulle have ringet. Du kan altid ringe til os.
Hej.
Du gjorde os bange.
Men du kunne få en bypass. Der er altså mere end batterier og ledninger derinde.
Pam... jeg må ikke grine.
- Hej, Phil. Glad for at se mig? - Max.
- Du skulle have ringet med det samme. - Det sagde jeg også.
- Ja, far. Ring til os. - Det skal jeg nok.
- Det lover jeg. - Godt.
- Er alle her nu? - Ja.
Vi sagde lige til Phil, at han altid kan ringe til os.
Godt at vide. I forhold til den opfølgende behandling...
Det må I undskylde.
Fortsæt bare.
VINDEREN UDRÅBES!
Godt, Phil kan blive udskrevet i morgen.
- Kan han? - Er han allerede rask?
Han skal overvåges i tre til fire uger. Han må ikke være alene.
- Så han er indlagt en måned? - Det sagde hun ikke.
Vi glæder os til at udråbe Health Food Networks næste stjerne.
Men først andenpladsen, Max Dayton. Tillykke, Max.
Max...
Max, vores program.
Det er okay. Manden har lige fået en hjerteoperation.
Hvis de gerne vil direkte i kontakt med mig,
- kan de... - Pam.
Nej, ikke lige nu.
Hvad kan ellers gå galt?
Så måske kan han bo hos jer de næste fire uger?
Der kom det.
Hej, far.
- Sådan var min dag. - Må jeg lige fordøje din dag?
Du og Brandi flygtede med en ældre dame fra et alderdomshjem?
Ja.
Vi flygtede ikke. Det var mere et eventyr. Hun hedder Cecile.
Cecile. I tog Cecile med på eventyr til hendes gamle hus,
- som nu er dit hus? - Ja.
Så hjalp Max Cecile tilbage til hjemmet?
Ja. Det gjorde han.
- Så nu kan du godt lide Max? - Ja, han er jo ret sød.
Og... Og det er et stort "og".
Din far er blevet opereret, men bliver rask.
Ja.
Men først skal din far flytte hjem til dig og din mor,
selvom din mor er forlovet med Max, for han kan ikke være alene.
Ikke Max, men din far kan ikke være alene, før han er helt rask.
Ja. Og hvordan har din dag været?
Jeg var på fisketur med min morfar. Vi fangede ingenting.
Det er Brandi.
- Hej, Brand-i. - Goddag, Justin.
Må vi officielt indkalde vores nye medlem til opkaldet?
Har vi et nyt medlem? Skal vi ikke stemme om det?
Du stemmer ret sikkert ja.
- Hallo? - Hej.
Hallo?
Det er Bobs telefon. Jeg ved ikke, hvad man gør. Hallo?
Hallo?
- Kan I høre mig? - Ja.
Hold telefonen foran ansigtet, så vi også kan se dig. Sådan.
Hej.
Hej! Hej, Amber.
Hej, Brandi.
Hej.
Velkommen... Cecile?
Og du må være Justin.
Ja. Kan du løfte højre hånd?
Ja.
Gentag efter mig: "Jeg, Cecile, lover..."
Jeg, Cecile, lover...
-"At være en loyal ven." -At være en loyal ven.
-"God til at lytte." -God til at lytte.
-"At være forstående." -At være forstående.
-"Støttende." -Støttende.
-"Og venlig." -Og venlig.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve