Kuigi meil Brandiga oli vaid tund,
et viia uus sõber Cecile meie majja tema endist kööki vaatama
ja St Thomasesse naasta,
tahtsin aeglaselt jalutada.
Sest nii sõidutas Cecile'i mees teda meie tänaval.
Noh, nende tänaval.
Cecile'i mälestustetänaval.
Tore on olla see, kes ta koju viib.
PAULA DANZIGERI RAAMATU PÕHJAL
Kui Max võidab ja oma saate saab,
kas nad filmivad seda siin sinu köögis?
Ma polegi veel mõelnud.
Küllap on neil talle kusagil stuudio.
Nii põnev!
Jah, hirmus põnev.
Need peavad jahtuma.
Oota, Pam! - Mis on? Sarah, võtsin ühe küpsise.
No olgu, võib-olla kolm. Või viis.
Ei, asi pole selles. Oleksin pidanud ostma šampanja
või koogi või mingi taimse koogilaadse toote.
Jajah. - Maxile. Eks?
Eelistan alati šampanjat.
Aga Maxile sobiks vist rõve tervislik kook.
Jah. Küpsetame ise.
Ostame koogi, hävitame karbi ja väidame, et küpsetasime ise.
Jah, hästi.
Jätan Maxile ja Amberile kirja. - Panen need kotti.
Max läheb Amberile järele. - Ideaalne.
Tulen varsti.
Need on täis. - Ma tean.
Me olime tublid.
See on prügi, panen siia. - „Armastan teid…“
Tore.
Õnn kaasa!
Pam! - Mida?
Amber, su ema.
Nad polegi koolis? - Peitu!
Olgu.
Käitu loomulikult. - Selge.
Jessas. - See läks napilt.
Improviseerisin veidi. Viipasin.
Nii hea. - Väga tore oli.
Mis on?
Rampi pole. Kuidas sisse saame?
Pole viga, palusin Stanleylt rularampi.
Ma ei oska rulatada.
Oh heldus.
Jah!
Richard jumaldaks seda.
Tere, Billy. Jah, õhtul peaks selguma. Tervisetoidu kanal. Jaa.
Ma ei saa praegu, pean Sarah' tütre ära tooma.
Amberi, jah.
Ei, hästi läheb vist. No tead… minu arust asi areneb.
Mina jumaldan teda, tema talub mind.
Pr Williams, Stanley ja Arturo.
Kutsuge mind Cecile'iks.
Olgu. Pr William… Cecile? - Jah, kullake?
Ärge kartke, hoolitseme te eest. Veeretame teie ratastooli
otse rambist üles.
Teie lihtsalt istute, meie teeme kõik muu.
Aitäh.
Köök on vähem kui minuti kaugusel.
Kui tore.
Stanley, Arturo, aitäh teile. Te olete kangelased.
Võtke heaks, proua.
See on meie töö. Me saame selliseid kõnesid tihti.
Ei saa.
Tuletõrjuja ütles nii mu naabrile, kelle kass puu otsa kinni jäi.
Olgu, poisid, Cecile'i mälestused ootavad. - Ainult parimad.
Amber, kas Max ei võta sind peale?
Ah jaa, hooldekodu juurest. Aga ma tahan siin olla.
Saada sõnum, et oled kodus.
Nii lihtne. Miks ma selle peale ei tulnud? - Tõde on alati lihtne.
OLEN KODUS.
Kas võib?
Sama ukselink.
Kui Cecile köögi poole vaatas, võttis maad rahulik vaikus.
Oskan seda vaid nii kirjeldada.
Me teadsime, lihtsalt teadsime, et talle meenus midagi erilist.
Tundus, et ta nägi tõesti midagi.
Vaadake.
Midagi või kedagi erilist.
Ta on nii nägus.
Ja nii lahke.
Armastan sind.
Kas vajate midagi?
Seal.
Sealsamas.
See heli. Just selle koha peal me tantsisimegi.
Aitäh sulle. Suur tänu teile kõigile.
Mina, Amber Brown, tahan alati mäletada, et ka vanemad inimesed olid kunagi noored.
Kes on?
Max.
Kes on Max?
Mina ei tea.
Tere, Max. - Tere.
Tere. - Tere.
Need on mu sõbrad.
Stanley, Arturo, Cecile, Brandit sa tunned.
Väga meeldiv. - Peame minema…
Kas ema on kodus?
Ei. - Ja te olete siin.
Jah. Aga tulime vaid korraks. - Mis asja?
Ma peaksin nüüd tagasi minema.
Kuhu?
Hooldekodusse. Koju.
Cecile elas siin ja tahtis oma kööki näha.
Me tõime ta… Tähendab, jalutasime…
Või noh, aitasime tal siia tulla, sest ta mees…
Ta suri.
Avaldan kaastunnet. - Aitäh.
Meil on 20 minutit. - Oodake. Mis toimub?
Cecile tuleb tagasi viia. - Paneme päikseprillid ette?
Ema. Tädi Pam.
Jessas. - Tere kõigile.
Mis toimub, Max?
Tean vaid, et Cecile peab koju jõudma. - Cecile.
Kas sa armastad oma kööki?
Ütlesin, et Max tahab remonti teha. Kas ta palkas teid?
Ma olen 90-aastane.
Kes sina oled?
Arturo. Mina aitasin Stanleyl vaid Cecile'ile rularampi paigaldada.
Kuidas palun? - Ukse ees on ramp.
Nutikas. - Räägin Cecile'iga.
Kuidas me teid tunneme? - Ta elab hooldekodus.
Me peame ta St Thomasesse tagasi toimetama.
Nad ei tea, et ta lahkus? - Röövisite patsiendi?
Ma olen elanik.
Vabandust. - Amber.
Kas võin Justinile helistada? - Ei.
Pr Brown, teie tütar on kangelane.
Ma… - Jah. Jah, on küll.
Elasin selles majas enam kui 30 aasta eest.
Koos oma kalli Richardiga. - Mida? Heldeke!
Ja ta mees suri. Äsja.
Ei! - Mul on nii kahju.
Ma tahtsin maja näha, jälle siin olla.
Ohhoo.
Ja teil lubati tulla?
Neil oli õuepaus. - Nad käivad siis väljas.
Kui kaugel? - Ära küsi.
Helistate meie vanematele? - Ma ei taha kellelegi probleeme.
No aga lähme siis, mu auto on siinsamas.
Aga… - Ma ei pääse autosse.
Cecile, räägime hiljem! - Näeme, Cecile.
Tore oli. - Head aega!
Minul oli ka tore!
Valmis, kullake?
Aitäh teile!
Tean otseteed. Tulge. - Selge.
Jookse, Max, jookse! - Kas tulete?
Tubli, Cecile!
Kuhu nüüd?
Aga siin toimub mäng.
Ei lähe siit läbi. Amber! - Andke andeks.
Tuleme läbi!
Vabandust! - Andke andeks.
Andke andeks! - Mäng käib.
Nii lõbus! - Hea nali.
Kes juhib? - Tulge!
Ei, kuula. Tegelen sellega ise. - Amber üritas aidata.
Seal nad on.
Võrratu proua.
Käituge loomulikult. - Vahva.
Kas te Cecile Williamsit olete näinud?
Jah, ma rääkisin temaga just. Las ma mõtlen. Ta oli vist…
Ei, ta on vist hoopis…
Ei-ei.
Ehk oli ta hoopis…
Ta oli…
Seal ta ongi.
Koos vabatahtliku Amber Browniga.
Neiud, kuidas läheb?
Pr Williams, loodan, et jalutuskäik oli rahulik.
Teil on külalised?
Tere, olen Sarah. - Max.
Pam.
River Foresti haigla. Vabandust. Sarah kuuleb.
Teist on sõbrad saanud. Väga armas.
On kõik hästi?
Muidugi. Loomulikult.
Kas ma võin koos sugulastega veel veidi õues olla?
Kutsuge nad oma tuppa. Algab füsioteraapia.
Ütlen te tütrele, et Sarah ja… Vabandust, kas Matt?
Max. M-A-X. - Et Sarah ja Max käisid siin.
Ei.
Ärge muretsege, ütlen ise.
See läks napilt. Nii napilt.
Sellega asi ei lõpe, eriti ema arust. - Tean, aga ma ei tahtnud halba.
Ma tean. Ma tean.
Aitäh abi eest. - Muidugi.
Peame minema.
Kõik saab korda. Saad aru, kallis? Kuuled?
Kõik on hästi, aga peame minema, isa on haiglas.
Hästi… - Peame minema.
Ohoh. - Olgu.
Lähme. - Kohe?
Jah. - Selge.
Tšau. - Kõik saab korda.
Läki. - Tšau.
Oot. - Viime su koju, eks?
Võtmed. Võtmed.
Pr Brown.
Jah. Tere.
Minu õde Pam. - Tere. Pam.
Teie mees… - Endine.
Jah. Ta ütleski, et tal pole peret.
Issand, vaene Phil. - Mida?
Ta käis mõne päeva eest EMOs.
Arter vajas šunti.
Tihti ei ole sellega kiiret, tema puhul oli.
Lõikus läks hästi. - Tore.
Räägin lähemalt, kui hr Brown ärkab.
Valu ei tohiks väga hull olla.
Aitäh. - Kas näeksin teda?
Oma isa? - Palun.
Muidugi. Läki. - Olgu.
Ta on pisut uimane. - Ootame siin.
Saate omaette olla. - Aitäh.
Olgu, läki. - Oota.
Üks hetk. - Mis nüüd?
Oota.
RIVER FORESTI HAIGLA
Lasen teil juttu ajada ja räägin hiljem, millal ta välja saab.
Phil. Hr Brown, teie naine on siin. Ja tütar ka.
Endine naine.
Ema, palun lõpeta.
Jah. - Vahet pole.
Mu naine. Mu imeilus naine.
Ber, tütreke. Mu imeilus…
Tere, paps. - Ma ei saa.
Olgu.
Isa, on sul kõik hästi? Saad sa terveks?
Terveks kui purikas. Ausalt.
Me kõik oleme siin. Pam, Max, me kõik. Kuuled?
See on väga armas. Aitäh.
Me armastame sind. Armastame nii väga.
Mina teid ka. Armastan teid mõlemat kogu südamest.
Ema! - Ei, kõik on hästi, kallis. Issi on…
Las ta tuleb. Pole midagi.
Olgu.
Phil, miks sa ei helistanud? Sa võid meile alati helistada.
Tere.
Sa ehmatasid meid.
Aga kuule, sa said ju šundi, mis?
Su sees polegi siis vaid patareid ja juhtmed.
Pam. Ära aja mind naerma.
Hei, Phil, mind tahad kõige rohkem näha. - Max.
Oleksid pidanud kohe helistama. - Jah, ütlesin sama.
Jah, paps. Helista meile.
Ma teen seda. Helistan.
Luban, et helistan. - Tore.
Nii, kas kõik on siin? - Jah.
Ütlesime, et Phil võib helistada meile iga kell, aitame igati.
Seda on hea teada, eks, Phil? Taastumisest rääkides…
Andke andeks.
TERVISETOIDU KANAL
Olge hea, doktor.
VÕITJA SELGUB KOHE!
Phil, sa võid juba homme haiglast välja saada.
Tõesti? - Nii ruttu? Väga tore.
Teda tuleb kolm-neli nädalat jälgida, üksi teda jätta ei saa.
Ta on kuu aega haiglas? - Arst ei öelnud seda.
Kuulutan rõõmuga välja Tervisetoidu kanali järgmise staari.
Aga kõigepealt teine koht: Max Dayton.
Palju õnne, Max.
Tihe rebimine. Võit aga… - Max.
Max, meie saade!
Pole viga. Tõesti. Sellel tüübil lõigati just südant.
Kui kanal minuga otse suhelda tahab,
võivad nad… - Pam.
Aa jaa, õige, halb aeg.
Ohoh.
Mis veel valesti minna saaks? - Opijärgsest ravist rääkides…
Ehk võtate ta kuuks enda juurde?
Saingi vastuse.
Tšau, paps.
Selline päev.
Kas ma võin asja natuke seedida?
Aitasite Brandiga vanaproual hooldekodust tunniks ajaks põgeneda.
Jah.
No see polnud tegelikult põgenemine, pigem seiklus. Ta nimi on Cecile.
Cecile. Viisite Brandiga Cecile'i vaatama tema endist maja,
kus sina nüüd elad.
Jah.
Ja siis aitas Max Cecile'i tagasi viia?
Jah. Aitas jah.
Max meeldib sulle nüüd?
No ta on ju tegelikult väga tore.
Ja viimaseks väga suur asi.
Su isa opereeriti, aga ta saab terveks.
Jah.
Kuid kõigepealt kolib ta sinu ja ema juurde,
kuigi ema on kihlatud Maxiga.
Ta ei saa üksi olla.
Max saab üksi olla,
aga su isa ei saa, paranemise ajal.
Just. Kuidas sinu päev möödus?
Ma käisin vanaisaga kalal.
Jäime tühjade kätega.
Brandi tuli.
Tere, Brandii.
Tere, Justin.
Kas me võime oma uue liikme nüüd ametlikult kõnega liita?
Ma ei teadnud, et keegi liitub. Kas me hääletama ei peaks?
Ma usun, et sa oled nõus.
Halloo! - Tere!
Halloo?
See on Bobi telefon, ma ei tea, mida teen.
Halloo? - Tere!
Halloo?
Kuulete? - Pole viga.
Pane telefon näo ette, et me sind ka näeksime.
Just nii.
Tere!
Tere! Tere, Amber.
Tere, Brandi.
Hei.
Tere tulemast… Cecile?
Ja sina oled vist Justin.
Jah. Kas sa saaksid tõsta parema käe?
Saan küll.
Korda minu järel. „Mina, Cecile, luban…“
Mina, Cecile, luban…
„Olla truu sõber.“
Olla truu sõber.
„Olla hea kuulaja.“
Olla hea kuulaja.
„Olla mõistev.“
Olla mõistev.
„Toetav.“
Toetav.
„Ja lahke.“
Ja lahke.
Tõlkinud Triin Jürimaa