Bár csak egy óránk volt arra,
hogy elvigyük Cecile-t a házamba, és megnézhesse a régi konyháját,
aztán visszatérjünk a Szt. Tamásba…
akkor is lassan akartam sétálni.
Mert a férjével is mindig lassan sétáltak az utcámon.
Vagyis az ő utcájukon.
Cecile emlékekkel teli utcáján.
Olyan jó, hogy én vihetem haza!
KÉSZÜLT: PAULA DANZIGER „AMBER BROWN” CÍMŰ REGÉNYE ALAPJÁN
Ha Max nyer, és övé lesz a műsor,
akkor itt forgatják majd, a te konyhádban?
Ebbe nem gondoltam bele.
Biztos lesz egy stúdiójuk neki valahol.
De izgi!
Igen, nagyon izgi!
Ezeknek még ki kell hűlnie.
- Várj, Pam! - Mi az?
Csak egyet vettem el.
Jó, talán hármat. Vagy ötöt.
Nem az! Eszembe jutott, hogy vehettem volna pezsgőt,
vagy tortát, vagy valami egészséges vega sütiszerűséget…
- Ja, ja. - …Maxnek, nem?
- A pezsgő mindig jó ötlet. - Aha.
De Maxnek jobb lenne egy undi egészséges torta.
Igen. Csináljunk egyet!
Mármint vegyük meg, dobjuk ki a dobozt, tegyük ki egy tálra, így csináljuk!
- Nyilván. - Oké.
- Hagyok üzit Maxnek és Ambernek… - Bepakolom ezeket.
…mert Max megy el érte.
Szuper!
Hamarosan jövünk.
- Jó sok van! - Tudom.
Szép munka!
- Szemét. Ide teszem. - Puszi. Jó.
Szuper.
Sok szerencsét!
- Pam! - Mi az?
Amber, az anyukád!
- Nem a suliban vannak? - Le!
Jó.
- Csak nyugalom! - Jó.
- Jézusom! - Ez necces volt.
Még integettem is.
- Ügyes volt! - Jó ötlet! Nagyszerű.
- Ajaj! - Mi az?
Nincs rámpa. Hogy jutunk be?
Nyugi! Stanley hoz egy gördeszkarámpát.
De én nem is tudok!
Ajaj! Ajaj!
Igen!
Richard is értékelte volna.
Szia, Billy! Igen, ma este kiderül.
Az Egészség TV-s műsor. Igen.
Most nem. Eljöttem Sarah lányáért.
Amber. Igen.
Szerintem elvagyunk. Tudod… haladunk valamennyire.
Én imádom. Ő meg elvisel.
Mrs. Williams, Stanley és Arturo.
Hívjatok Cecile-nek!
- Jó. Mrs. William… Cecile? - Igen, drágám?
Rendben lesz. Vigyázunk önre.
Szépen feltoljuk azt a széket
ezen a rámpán itt.
Önnek csak hátra kell dőlnie, mert mi intézünk mindent.
Köszönöm.
Megérkezett az úti céljához.
Ez csodálatos!
Stanley, Arturo, köszönöm. Ti vagytok a hőseim.
Nagyon szívesen.
Ezért vagyunk, asszonyom. Mindig jönnek az ilyen kérések.
Nem is.
Egy tűzoltó ezt mondta a szomszédnak,
amikor a macskája fent ragadt a fán.
Srácok! Várnak Cecile emlékei.
A legjobbak.
Amber, nem Max megy érted a Szt. Tamásba?
Ó, de! Vissza kell rohannom. De itt akarok lenni.
Írj neki, hogy hazajöttél!
- Jó ötlet! Hogy nem jutott az eszembe? - Az igazság a legegyszerűbb.
HAZAJÖTTEM.
Szabad?
Ugyanaz a kilincs.
Amikor Cecile a konyhája felé nézett, hirtelen békés csend lett.
Így tudom leírni.
Tudtuk… Éreztük, hogy különleges emlékek rohanták meg.
Mintha látott volna valamit.
Nézzétek!
Vagy valakit.
Olyan jóképű…
és kedves!
Szeretlek!
Szüksége van valamire?
Ott!
Pont ott!
Ez a hang! Pontosan ott táncoltunk régen.
Köszönöm! Annyira hálás vagyok nektek!
Én, Amber Brown, mindig emlékezni akarok arra,
hogy az idősek is voltak fiatalok.
Ki az?
Hát Max!
Milyen Max?
Nem tudom.
- Szia, Max! - Üdv!
- Jó napot!
Hát, ők a barátaim.
Stanley, Arturo, Cecile, és Brandit már ismered.
- Örvendek. - Mennünk kell…
Anyukád itthon van?
- Nincs. - Ti meg mind itt?
- Igen. Egy percig. - Hogyan?
Vissza kell mennem. Gyorsan.
Hová vissza?
Az otthonba. Az övébe. Egy otthonba.
Cecile itt élt, és szerette volna látni a konyháját.
És elhoztuk… Mármint elkísértük…
Mármint segítettünk neki ide eljutni, mert a férje…
Meghalt.
Részvétem.
Köszönöm.
- Húsz percünk van. - Na, ácsi! Mi folyik itt?
- Vissza kell vinnünk Cecile-t. - Kell napszemüveg?
- Anya. Pam néni. - Hú!
- Ajaj! - Helló, mindenki!
Mi történik itt, Max?
- Csak azt tudom, hogy Cecile siet. - Cecile.
Szereti a konyháját?
Mondtam, hogy felújíttatná. Önt kérte meg rá?
Kilencvenéves vagyok.
- Te meg ki vagy? - Arturo.
Én csak Stanley-nek segítettem deszkás rámpát építeni Cecile-nek.
- Micsoda? - Van egy rámpa az ajtó előtt.
- Szép. - Cecile-hez beszélek.
Honnan ismerjük?
Az otthonban él.
Vissza kell mennie. Vissza kell vinnünk a Szt. Tamásba!
- Nem tudják, hogy eljött? - Elhoztál egy beteget?
Én lakó vagyok.
- Bocsánat. - Amber.
- Felhívhatom Justint? - Nem.
Mrs. Brown, a lánya igazi hős.
- Én… - Igen. Tényleg az.
Én itt laktam, több mint 30 éve.
A drága Richardommal.
Micsoda? Húha!
Aki meghalt. Nemrég.
- Ne! - Őszinte részvétem.
Látni akartam. Csak még egyszer itt lenni.
Hűha!
Megengedték, hogy idejöjjön?
- Szünet volt. - Akkor kimehetnek.
- Meddig? - Ne kérdezd!
Most felhívják a szüleinket?
Senkit sem szeretnék bajba keverni.
Menjünk! Itt van az autóm. Indul…
- De… - Nem tudok autóba ülni.
- Viszlát! Később beszélünk! - Örültünk!
- Én is! - Viszlát!
Örültünk, hogy láttuk!
Mehet, kedvesem?
Köszönöm, srácok!
- Van rövidebb út. Erre! - Oké.
- Hajrá, Max! - Jöttök?
Ez az!
Merre?
De épp meccs van.
- Nem vághatunk át. Amber! - Bocsi! Bocsi!
Jövünk!
- Bocsi! - Gyerünk! Bocsánat!
- Elnézést! Bocs! - Meccs van!
- De jó! - Ez komoly?
- Ki nyer? - Siess!
- Figyeljetek! Elintézem! - Amber csak segíteni akart.
Itt vannak!
Imádom a nénit!
- Csak természetesen! - Jó, igen.
Nem látták Mrs. Williamst? Cecile Williamst?
Én igen. Az előbb beszéltem vele. Lássuk csak… Szerintem…
Nem, ott, arra…
Nem, nem.
Lehet, ott van…
Én… Ott volt a…
Hát itt van,
Amberrel, az önkéntessel. Amber Brownnal.
Hölgyeim!
Mrs. Williams, remélem, élvezte a kinti levegőt.
Látogatói is jöttek?
- Sarah vagyok. Üdv! - Max.
Pam.
River Forest Kórház. Bocsánat. Igen, itt Sarah.
Gyorsan összebarátkoztak. Örülök neki.
Jól érzi magát?
Hogyne. Hogyne.
Kicsit beszélgethetnék még a rokonaimmal?
Elkísérhetik a szobájába. Most jön a fizikoterápia.
Szólok a lányának, hogy Sarah és… Elnézést! Matt?
- Max. Max. M-A-X. - Hogy Sarah és Max meglátogatták.
Nem!
Nem szükséges! Szólok én neki.
Meleg helyzet. Nagyon meleg.
De itt még nincs vége. Főleg anyukáddal.
Tudom. De nem akartam rosszat.
Én tudom. Tudom.
- Köszi a segítséget. - Nincs mit.
Mennünk kell!
Jó. Minden rendben lesz. Jó, szívem? Oké?
Nincs baj, de mennünk kell. Apa kórházban van.
- Jó. - Jó. Indulunk.
- Jaj! - Jó.
- Megyünk. - Most?
- Igen. - Jó.
- Viszlát! - Semmi baj.
- Megyünk. - Viszlát!
- De… - Hazaviszünk.
Kulcs. Kulcs.
Mrs. Brown.
Igen. Üdv!
- A nővérem, Pam. - Üdv! Pam.
- A férje… - Volt férjem.
Értem. Azt mondta, nincs kit felhívnia.
- Ó, jaj! Szegény! - Hogy?
Pár napja került be a sürgősségire.
Bypass-műtétje volt.
Van, hogy nem sürgős a műtét, de neki az volt.
- Jól sikerült. - Jó.
Elmondom a részleteket, ha Mr. Brown felkelt.
Nincs nagy fájdalma. Kapott gyógyszert.
- Köszönjük. - Láthatnám?
- Bemehetek apához? - Kérem.
- Hogyne. Erre. - Oké.
- Most tért magához. - Adunk egy percet!
- Egy pillanatot! - Jó, köszi.
- Menjünk! - Várj!
- Állj! - Mit csinálsz?
Állj!
RIVER FOREST KÓRHÁZ
Hagyom önöket.
Mindjárt visszajövök, és elmondom, mikor engedjük ki.
Phil. Mr. Brown, itt a felesége. A felesége és a lánya.
Volt felesége.
Anya, ne javítsd ki!
- Jó. - Nem számít.
A feleségem. A gyönyörű feleségem.
Ber, kislányom. A gyönyörű…
- Szia! - Ez nem megy.
Oké.
Apa! Jól vagy? Rendbe jössz?
Rendbe, bizony. Megígérem.
Mind itt vagyunk. Pam és Max is. Mind. Jó?
Ez kedves. Köszönöm.
Szeretünk, apa. Nagyon szeretünk.
Én is szeretlek.
Mindkettőtöket, őszintén.
- Anya! - Drágám, ne…
Jól van, kicsim! Ő…
Engedd! Nem baj.
Jó.
Phil, felhívhattál volna! Bármikor felhívhatsz minket.
Szia!
Jól ránk ijesztettél!
De kaptál egy bypasst!
Az jó! Akkor nem csak a vezetékek vannak már ott.
Pam. Ne nevettess!
- Szia, Phil! Biztos örülsz nekem. - Max.
Felhívhattál volna minket. Ugye tudod?
Én is ezt mondtam.
Igen, apa. Hívj nyugodtan!
Úgy lesz. Úgy lesz.
- Megígérem. - Jó.
- Itt van mindenki? - Igen.
Igen, épp azt mondtuk neki, hogy bármikor felhívhat minket.
Ezt jó tudni. Ugye, Phil? A műtét utáni ápolás…
Bocsánat!
AZ EGÉSZSÉG TV SZTÁRJÁT
Folytassa csak!
MOST HIRDETIK KI
Mondom tovább. Phil akár már holnap hazamehet.
- Tényleg? - Olyan hamar? Szuper.
Három-négy hétig szigorú ellenőrzés alatt lesz. Nem maradhat egyedül.
Még egy hónapig kórházban lesz?
Nem ezt mondta.
Örömmel jelentem be az Egészség TV új sztárját!
De előtte még a második helyezettet: Max Daytont.
Gratulálunk!
- Ó, majdnem. A nyer… - Max.
Max, a műsorunk!
M… Semmi baj. Nem baj. Most esett át egy szívműtéten.
Ha megkeresne engem a csatorna, bármilyen okból
- szívesen… - Pam.
Ó, igaz. Majd máskor.
Hú!
Mi siklik még félre?
A műtét utáni ápolása alatt
lehetne önöknél a következő hónapban.
Hát ez.
Szia!
És ez történt ma.
Kaphatnék egy percet, hogy feldolgozhassam?
Brandivel megszöktettetek egy idős hölgyet
- az idősotthonból egy órára. - Igen.
Nem szökés volt. Inkább kaland.
Cecile-nek hívják.
Cecile. Brandivel elvittétek egy kalandra a régi házába,
ami igazából a ti házatok.
Igen.
Aztán Max segített visszakísérni Cecile-t az otthonba?
Igen. Segített.
Akkor most már kedveled Maxet?
Hát, elég kedves.
És… Egy jó nagy „és”.
Apukádnak szívműtéte volt, de rendbe jön.
Igen.
De előtte be kell költöznie hozzád és az anyukádhoz,
habár anyukád most már Max jegyese,
mert nem lehet egyedül.
Mármint nem Max,
hanem az apukád, amíg fel nem gyógyul.
Igen. Neked milyen napod volt?
A nagypapámmal horgásztam.
Nem fogtunk semmit.
Brandi az!
Szia, I-s Brandi!
Szia, Justin!
Meghívhatnánk az új tagunkat a megbeszélésbe?
Nem tudtam az új tagról. Nem kéne szavaznunk?
Biztos, hogy igennel szavaznál.
- Hahó! - Üdv!
Hahó!
Ez Bob telefonja, nem értek hozzá.
- Hahó! - Üdv!
Hahó!
- Hallotok? - Igen!
Fogja a telefont az arca előtt, hogy láthassuk!
Így jó.
Üdv!
Sziasztok! Szia, Amber!
Szia, Brandi!
Üdv!
Üdvözlöm… Cecile?
Te biztosan Justin vagy.
Igen. Felemelné a jobb kezét?
Fel.
Mondja utánam: „Én, Cecile, megfogadom.”
Én, Cecile, megfogadom.
„Hűséges barát leszek.”
Hűséges barát leszek.
„Jó hallgatóság leszek.”
Jó hallgatóság leszek.
„Megértő leszek.”
„Támogató.”
Támogató.
„És kedves.”
És kedves.
A feliratot fordította: Alimuradov Dóra