SERIÁL NETFLIX
- Záchranáři Stromečkov! - Hej!
- Záchranáři Stromečkov, jedeme! - Hej!
- Záchranáři Stromečkov, do toho! - Hej!
Do toho!
ZOBKA DETEKTIVEM
Z cesty! Přijíždí Záchranáři Stromečkov, připraveni k akci!
- Co se děje? - Mám problém s autem.
- Padá z útesu? - Ne. Zamkl jsem si v něm klíče.
Musíme ho rozbít.
- Hotovo. A můžeš si vzít klíče. - To není moje auto. Tohle je moje auto.
Co jsi to provedla mému krásnému automobilu?
Zobko, musíme si promluvit o tvém chování. Přestaň…
- S vyrušováním? - …být tak zbrklá. Zničila jsi auto
slavného spisovatele Jindry Skoka. Ten chaos. Vypadáme kvůli tobě směšně.
Záchranáři… Záchranáři Stromečkov, připraveni zachraňovat.
Týme, z městské knihovny byla záhadně ukradena kniha.
- Konečně nějaká akce! - Teď není čas na rychlou akci.
- Tak co je potřeba? - Pomalá metodická detektivní práce.
Kontrolovat všechno dvakrát. Přecházet tam a zpět. Zkoumat všechny podezřelé.
Kontrolovat všechno dvakrát. Nech to na mně. Toho zloděje najdu.
- Jo, za 20 let. - Zobko, budeš pracovat s Proužkem,
aby ses naučila nebýt tak zbrklá.
Dobře. Hlavně že bude nějaká akce. Jdeme!
- Akce! - Ale pěkně pomalu, prosím.
Ale jistě. Akce.
Hlásím se vám z místa činu, odkud byla včera ukradena kniha.
Ano. Ukradli ji přímo odsud, z knihovny Stromečkov, otevřené každý den.
Záchranáři Stromečkov jistě brzy tento případ vyřeší.
V knihovně.
Tudy.
- Poslouchej mě a brzy to vyřešíme. - Jak brzo?
Pokud to provedeme jako skuteční detektivové, pak za dlouho.
Ta kniha byla včera večer tady. Ale dnes ráno bylo pryč.
Vyděsíme lidi a dostaneme z nich pravdu. Co tenhle? Vypadá provinile.
- Pouta! - Opět spěcháš a nepřemýšlíš.
Takhle detektivové nepracují.
Pečlivě hledáme stopy. V tomto případě záznam z kamer.
- Ukáží nám okamžik zločinu. - Jo! Případ bude uzavřen co nevidět!
- Našel jsi něco? - Ještě ne. Počkej.
Ne. Myslel jsem, že se něco stane.
V knihovně se už nic neděje. Je tady příšerné ticho.
Chybí mi rovnat knihy podle abecedy, říkat lidem pšt
a dohlížet na včasné vrácení knih.
- Chybí mi nenudit se. - Něco mám! Tady! To je náš viník.
- Podívej se pozorně a uvidíš siluetu… - Králičích uší!
Naše první stopa.
- Králíci, knihy, uši. Vím, kdo je zloděj! - Zobko! Počkej!
Mám tě! Jménem Zobky stůj!
Zdrhá! Tušila jsem to! Je vinnej!
- Dobrotivý Bože! - Stůj, Skoku!
- Co? Zase ty? - Teď tě mám, ty zloději knih.
Co se to probůh děje?
Ne!
Sledujeme honičku. Záchranáři Stromečkov pronásledují zloděje knih.
Jsem Ted Zrzoun.
Projíždím!
Mám tě!
Dámy a pánové a Proužku, přivážím Jindru Skoka.
- Jak to vysvětlíš, zloději knih? - Zloděj knih? O čem to mluvíš?
Všechno máme na kameře. Zlodějský králík krade knihu.
- A? - Máš rád knihy.
- To je vše? - Jsi králík, co má rád knihy.
Případ uzavřen. Odveďte ho, hoši!
To jsem jediný králík ve Stromečkově, co má rád knihy?
- Taky mám rád knihy. - I já.
- Já je miluju. - Hele, knihovna!
- Jdeme, knížky! - Taky jsem králík!
Návštěvníci! Pojďte dál.
Nemohl to být Jindra Skok. V době krádeže vyučoval na večerní škole.
- Zase jsi byla zbrklá. - Tvoje pošetilosti jsou ve zprávách.
- Nemyslela jsi a spěchala? - Myslela jsem, že musím spěchat.
Dokud budeš zbrklá, budeš mít ty nejpomalejší a nejnudnější záchrany.
- To ne! - Teď se vraťte k případu.
Až se omluvíš panu Skokovi.
Promiň, že jsem tě pronásledovala a…
Tohle je skvělé. Na tu knihu kašlu. Tolik návštěvníků tu nebylo fakt dlouho.
Aspoň někdo je šťastný. Bodlan má pravdu. Jsem moc zbrklá. Tohle nevyřeším.
Musíš sledovat důkazy. Odpověď můžeme mít přímo pod nosem.
Tam mám jenom smradlavou popelnici. Počkat. Co to je?
- Naše druhá stopa. Víš, co to znamená. - Ne.
Náš zloděj nebyl králík. Byl v přestrojení.
- Proč by měl zloděj falešný uši? - Čas přecházet tam a zpět.
Co nám uniklo?
- Tamhle je knihovna. - Ano. Pojďme si půjčit knihy.
Knihovna nikdy nebyla tak populární.
- Samozřejmě! Knihovna bývala prázdná. - Ale teď je tam nával. Jsi génius.
Tohle přecházení vážně funguje.
Jestli máme pravdu, musíme si to podezření potvrdit.
Vidíš něco?
- Ten mrož se už dlouho nehnul. Podezřelý. - To je reklama na párky.
A přesně to chce, aby sis myslel.
Ta chybějící kniha! To je náš podezřelý. Hlavně buď potichu.
Ozvi se, Proužku! Už jste toho zloděje dopadli?
Honem! Než nám uteče!
Počkej, Zobko. Mysli. Víš, kam míří. Do knihovny.
Jak jsme předpokládali.
Výborně, Proužku. Takže za vše může knihovnice. Jak jsi na to přišel?
- Vysvětlí ti to Zobka. - Asi takhle, Majore…
Jako knihovnice víš, kam směřují kamery. Zařídila jsi,
aby zloděj vypadal jako králík. Ukradla jsi knihu a zahodila převlek.
Věděli jsme, že se vrátíš na místo činu. Nenávidíš přece pozdní vracení knih.
…a dohlížet na včasné vrácení knih.
- Ale proč ta krádež? - Myslel jsem, že záhada ukradené knihy
- přiměje lidi znovu navštívit knihovnu. - Přivést lidi ke knihám je ušlechtilé.
- Vy mě nezatknete? - Za to, že sis vzala knihu z knihovny?
Od toho přece knihovny jsou. Prohlašuji tento případ za uzavřený.
MEGAVRTÁK
Vítejte na Mícině každodenní lekci jógy.
Provedeme několik skutečně relaxujících pozic. Narovnejte ruce.
Střih! Triku, my tady točíme. Co to vyvádíš?
- Zjišťuju, jestli má fakt ruce rovně. - Má. Proč jsi tak důkladný?
To musím být. Když kóduju, měřím nebo stavím mega vrták…
Mega vrták.
- Už je hotovej? - Zobko, nechoď do mojí laboratoře.
Jenom jsem si chtěla půjčit…
píšťa pušťa káblík?
- Tam píšťa pušťa káblíky nemám. - Klid. Není důvod panikařit.
- Týme, máme pohotovost. Do zasedačky! - Jo! Použiju svůj mega vrták!
Je hotový, ale ještě musím provést finální kontroly.
Triku, nemusíš být vždy tak precizní. Někdy stačí důvěřovat svým očím.
Záchranáři Stromečkov, máme problém u Horácova pomníku.
- Co je Horácův pomník? - Horác je náš inspirativní,
hrdinný zakladatel. Postavil Stromečkov holýma rukama. Něco se stalo s fontánou.
Z vody je špinavé páchnoucí bahno. Musíme rychle obnovit čistou vodu
- v nejmilovanější památce Stromečkova. - Napřed opatrně změříme…
- Je to jen prasklé potrubí. Vyměním ho. - Dobrý nápad. Proužku?
- Ano? - Uzavři oblast. Rychle to napravíme.
V sázce je Horácova důstojnost. Akce!
Po brífinku bych si dal toust se sýrem. Ještě někdo?
Ne, dodělávám video s jógou.
Makám na mega vrtáku. Už jen finální kontroly. A pak bude…
Pryč!
- Vzala sis ho. Není připravený. - Nejlíp ho otestuju vyhloubením díry.
- Nic se nestane. - Ne, ale…
Triku, klid. Slibuju. Vrták nemůže být ve schopnějších rukou.
- Zobka si vzala mega vrták! - Aspoň ho vyzkouší.
- Neprovedl jsem finální kontroly. - Neboj. Bude určitě opatrná.
- Co když bude příliš silný? - Vím, co potřebuješ, Triku.
Zbavíme tě tvých starostí. A nádech.
- Ten vrták je mega silný. - Podívej na Jiskru.
- A výdech. - Výdech.
- Co když mi něco uniklo? - Nikdy ti nic neunikne. A nádech.
Co když poškodí pomník a ten spadne na lidi?
- Nádech. - Fajn. Uklidním se.
Věci samy od sebe nepadají.
A výdech.
Tohle prokáže, že vrták je moc silný.
Ahoj, Triku. Kde je toustovač?
- Je to tohle? Budu předpokládat, že je. - Právě provádím simulaci
- vrtání pod sochou. - Neboj, Triku. Zobka to má pod kontrolou.
- Ať počká, dokud nebudu mít výsledky. - Dobrá. Vyřídím jí to.
Dobře, mega vrtáku. To je ono. Jo!
- Ta síla! - Zobko, tady Bodlan. Ještě nic nedělej.
Trik provádí simulaci, aby vrták nic nezničil.
- Cože? To ne! - To není dobrý nápad, Majore.
- Bahno se zhoršuje. Fakt smrdí. - Musím hned začít vrtat!
Klidně začni. Znáš Trika. Uklidní se, až uvidí simulaci.
Jo! Konečně!
Triku! Jedná se o naléhavou situaci! Potřebuju si ten toust udělat co nejdřív.
Toustovač je vedle kopírky. Vím, jak siný vrták je.
Započítám sílu základů, hustotu, sílu vrtáku… Nějaká další data?
- Minulý týden pršelo. - Jo.
- Houfy turistů. - Jasně.
Každý čtvrtek se tam schází Cibuláči.
- Cibuláči? - Otevírají sklenice nakládaných cibulek
a představují si, jaké by to bylo být cibulkou.
- Turisté, deště, Cibuláči. - Toustovač, konečně.
- …algoritmy promítaných vektorů… - Nejspíš nefunguje.
A simulace dokončena. Tohle by se stalo, kdybys nechal Zobku použít mega vrták.
- To nevypadá dobře. - To ne! Díkybohu, že jsi ji zastavil.
Došlo k určitému vývoji. Zobko, pro lásku Horáce Brumly, hlavně nevrtej!
Opakuju, pro lásku Horáce Brumly, hlavně… vrtej!
Slyším jasně a zřetelně!
Opakuju, nevrtej. Proužku! Zastav ten vrták!
- Moc pozdě. Už je pod zemí. - Zobka zničí Stromečkov!
Svatá dobroto! K Horácovu pomníku!
Hlavně rychle. Proužku, shromáždi dav. Míco, drž je v klidu.
Dál od památníku budou v bezpečí.
To nestačí. Musíme ten památník zvednout, jinak zničí celý město!
Jiskro, odšroubuj základnu sloupu a já ho odtáhnu vrtulníkem.
- Správně. Akce! - Ano, Majore.
Zobko, jestli mě slyšíš, přestaň vrtat!
Ustupte, vážení. Nic se neděje. Ale vážně, hned ustupte.
Ne, nepanikařte. Všechno bude v pořádku. Hlavně klid.
Občané Stromečkova, začíná každodenní nepanická lekce jógy s Mícou.
- Můžeme? - Míca! Ta je uklidňující.
Nádech.
Výdech. Uvolněte se. Nechte své problémy za sebou. Nádech.
Výdech. Nedělejte si s ničím starosti.
Měla mě poslechnout. Nestalo by se to.
- Nádech. - Připrav se, Jiskro.
- Výdech. - Nádech.
- Dochází nám čas. Co ten poslední šroub? - A výdech.
Vydechuju a letím pryč!
- Co? Proč to nemůžu zvednout? - A ná… Do háje!
Nádech, k zemi hleď a výdech.
- Zaber mi obličej. Ztrácíme je. - Jo.
Ale ne! Tu simulaci ne!
- To je Horácův pomník? - Je přímo za náma!
Je to jako na videu! Všechny nás rozdrtí!
Věděl jsem, že je moc silný. Simulace měla pravdu! Proč mě neposlechla?
Už nemůžeme nic dělat. Zachraňte se!
- Opusťte loď! - Ale ne! Jsme ztraceni!
Hotovo. Jen jsem vyměnila rozbitý potrubí.
- Co se děje? - To nechápu.
Všechno se přece mělo pokazit.
- Měl jsem ti věřit. - Říkala jsem, že se nic nestane.
- Proč se ta simulace spletla? - Dotaz.
- Vypadají všechny toustovače takhle? - Ano, Majore.
Už chápete můj zmatek. Simulátor a toustovač jsou prakticky identické.
- Už chápu, kde se simulace pokazila. - Myslím, že jsme se dnes všichni poučili.
Trik by měl věci důkladněji označovat. Nazdárek.
- To je skříň. - A o tom přesně mluvím.
Překlad titulků: Jakub Doležal