EN NETFLIX-SERIE
Trädstadens räddningskår Häng på!
Trädstaden
Trädstadens räddningskår Häng på
Trädstaden
Trädstadens räddningskår Häng på
Ja!
Häng på!
PÅFYLLNING
-Var ärlig. Finns det nåt hopp? -Ja, med mig här.
-Vänta, så får jag upp din anka ur toan. -Ja!
Jag väntar nog utanför.
Ha tålamod!
Ett ögonblick!
Och här är din anka.
Ja! Tack, Plask! Dina räddningsmetoder är lysande.
Och annorlunda.
Vänta. Vad menar du?
-Du är… -Organiserad?
-Nej. -Lugn?
-Nej. -Pålitlig?
-Nä. -Förutsägbar? Välplanerad? Effektiv?
-Kaotisk. -Va?
Kaotisk.
Du lyckas på nåt absurt, explosivt sätt. Galet, men det funkar för dig.
Hör på, gänget. En enkel räddning. En trampbåt har vält i sjön. Plask.
-Plask? -Jaså, jag. Jag trodde du lät som båten.
Det här passar dig. Vänd trampbåten åt rätt håll.
Hackis, hjälp till.
-Gärna! -Lita på mig.
Jag gör det på ett förutsägbart, felfritt sätt.
Det ser jag fram emot. Utgå!
Trampbåten!
Det blir den mest okaotiska, välorganiserade planen nånsin.
Först kör jag från bryggan i maxfart.
Löser ut fallskärmen, kastar vaskrensaren på båten
och vänder den med kraften.
Fantastisk plan!
Inget kaos. Inget kaos alls!
Sen ses jag inte längre som kaotisk.
Akta dig. Det här blir fullständigt förutsägbart.
Valross!
Hoppsan!
Okej, inte meningen. Jag kan ändå vända trampbåten!
Jag kan rädda den!
Dags att ta upp trampbåten.
Fastna, trampbåten! Den är tyngre än jag trodde.
Jag lyckades!
Oväntat att du skulle dra ur proppen.
Ja!
Trampbåten är vänd.
Du är ett geni!
Och han bara pang! Trampbåten gjorde så och sjönk!
Jag trodde den var körd. "Vi lämnar ingen trampbåt", sa Plask.
Han tömde sjön och räddade trampbåten för alltid!
Ja!
-Inte riktigt så. -Var inte blygsam.
-Du räddade säkert båten för alltid. -Ja, du är helt otrolig!
-Flexibel! -Med full kontroll.
Nej. Inget av det var planerat.
-Grejen är att jag gör mitt bästa… -Hurra!
-Men mina planer slår alltid fel! -Hurra!
Låt mig inte ansvara för fler räddningar.
-Ja! -Ja!
Hallå? Okej.
Plask, du får ansvara för en räddning. Dessbättre är den stor!
Allt sjövattnet har pumpats in i vattentornet. Det spricker snart.
Fixar du det inte, exploderar tornet och staden kan ödeläggas.
Vår största och viktigaste räddning nånsin!
-Hurra! -Ja!
Vad väntar du på? Utgå!
Jag följer med!
Oj! Det är jättestort!
Tryckmätaren!
Stiger den mer exploderar tanken!
Vilket tryck!
Vilket tryck! Tänk, Plask! Tänk!
Jag måste få den långt bort från alla!
-Vad pågår? -Hinner inte förklara!
Otroligt! Det hade jag aldrig kommit på! Nu, då?
Valross!
Tänk, Plask! Var kan en jättestor vattentank explodera?
Parken!
Längre bort.
Nej!
Ur vägen!
-Det är jättekul! -Kul? Den kommer att explodera!
Ja! Så himla häftigt! Vad är planen?
-Det finns ingen plan. Jag vet inget! -Va? Du tänker utanför ramarna.
Jag tänker innanför ramarna. Sen spricker de. Inget går som tänkt!
Ingen annan kan göra som du.
Galna saker händer, men du hittar en lösning.
Gör jag?
Du har rätt. Jag skapar inte kaoset. Kaoset skapar mig.
-Nu kirrar vi tanken! -Toppen!
Var är tanken?
-Åh nej! -Nej!
Snart ikapp!
Du åkte förbi!
Vi ska inte till tanken. Vi ska få ut den ur staden.
Jag har den!
Gick det bra?
Nu skickar vi upp den i det blå!
Okej, nu kör vi.
Högre!
-Släpp den! -Du är ju kvar på den!
-Jag måste släppa ut vattnet! -Men den exploderar ju!
Det är enda sättet!
Släpp den. Nu!
Nästan framme!
Den faller! Han lyckades inte.
Hoppas att det funkar.
Ja!
Jag klarade det!
Han skrek, tanken skrämdes, men Plask tänkte innanför ramarna.
Sen började vi gunga, tanken sprängdes och Plask räddade staden för alltid!
-Kanske inte för alltid. -För alltid.
HJÄLTEN
Plaskis!
Mamma!
Åh, jag älskar dig!
Mamma.
En present. Walkie-talkier med ditt ansikte på.
På riktigt? Tack, mamma!
Mamma, kom.
Det här är mamma med dina favoritsyltsmörgåsar.
Syltsmörgåsar i rymdraketform!
Mumsmums på ingång!
Tack, mamma.
När får jag träffa dina vänner?
Gänget, till uppdragsrummet.
Hör på, gänget. Det är oerhört viktigt att vi alla
hälsar på Plasks mamma.
-Hej, Plasks mamma! -Hallå, allihop.
Plask, du har lite sylt vid munnen. Jag tar bort den.
Mamma, du skämmer ut mig.
En båt har gått itu på kanalen och skapat trafikkaos.
Plask, sätt vinschen på båten. Hackis, dra loss den. Jag följer med.
-Ut… -Utgå!
Mamma! Major Prickles brukar säga det.
Ursäkta. Det är bara så spännande. Vill du säga det?
-Får Plask säga det? -Visst.
Seså. Du kan säga det nu.
Utgå.
Ja!
-Här kommer Plask! -Kolla!
-På plats, major! -Strålande! Hackis, sänk vinschen!
-Försiktigt, Plaskis! -Mamma?
-Säg till om du behöver hjälp! -Nej tack, mamma!
Kallade hon honom Plaskis?
Jag vet vad jag gör. Jag är vuxen.
Han har inte jämt varit hjälten Plask.
Han har även varit lilla gulleplutten Plaskelask.
Kolla! Plask som bebis.
Inte bebisfotona. Mamma, sluta.
-Här är Plaskelask med kladdigt ansikte. -Nej!
Vinschen hissas ner!
-Här badar Plaskis med bubbelskägg. -Inte bubbelskägget!
-Vinschen åker upp! -Mamma, sluta!
Tack för att du flyttade båten.
Plaskis med bebiskinder.
-Åh! -Nej!
Kom hit, allihop!
Här är ett foto på hans lilla runda bebisrumpa!
Titta inte!
-Sån liten rumpa! -Sluta! Jag är ingen bebis!
Mamma har dig. Mamma räddar alltid lilla Plaskis.
Tur att hans mamma räddade honom.
Sluta! Sluta behandla mig som en bebis!
Jag heter Plask, och jag vill inte ha raketsmörgåsar.
Jag är vuxen och gillar inte ens leksaker!
Okej, Plaskis.
Jag menar Plask.
Jag lämnar tillbaka leksaken om du inte vill ha den.
Visst.
Jag älskar dig.
Så där. Helvuxen. Ingen kommer att kalla mig Plaskis nu.
Randy, vad är nytt i nyheternas värld?
Allt är nytt. Det är nyheter.
Jag hajar. Jag älskar att läsa dagstidningar, särskilt utan bilder.
-Din serietidning är här. -Serietidning?
Jag beställde den till ett barn jag känner. Jag kan ta den.
Vill du se film med mig? En tecknad film om magiska leksaker.
Coolt!
Jag ska nog betala mina räkningar i kväll.
Förmodligen med tofflorna på. De är grå och omönstrade.
Plask, kan vi prata?
Vad sysslar du med? Mustaschen, slipsen, nyheterna?
Det är inte du.
Jag vet inte vad du menar. Jag älskar nyheter. De är så otråkiga.
På allvar, Plask?
Okej. Jag ville verka vuxnare. Mamma fick mig att verka barnslig.
Åh, Plask. Mammor är såna.
Jag fick den av mamma förra veckan.
Känguruklubben. Mitt favoritprogram som barn.
Jag må vara vuxen, men jag är alltid mammas lilla Prickly-Wickley.
Är det inte pinsamt?
Nej. Jag är för alltid hennes bebis, och det är okej.
Du har rätt. Jag älskar när mamma skär smörgåsar,
tappar upp bubbelbad och gör varm choklad.
Åh nej! Jag var så taskig mot henne.
Jag sa inte att jag älskar henne. Vi måste göra nåt!
Räddningskåren, redo att rädda er.
Ett nödläge. Ett hjärta har krossats, och det är min mammas!
Jag måste hitta mamma. Hon lämnar nog tillbaka walkie-talkierna nu.
Affären är för stor. Hur ska vi hinna till returdisken?
Vi lattjar med leksaker.
-Vi hittar din mamma på nolltid. -Mamma!
Det går inte. Vi måste få överblick.
Mamma?
Ser du henne?
Inte än.
Jag älskar att stapla lådor.
-Ja! Nu får jag stapla igen! -Jag är stolt över dig, min son.
Mamma, var är du?
Walkie-talkierna! Mammas signal! Hon är nära.
Mamma, kom!
Mamma, kom. Hör du mig?
Hon hör mig inte.
Hon är visst ditåt. Kom!
Jag vill lämna tillbaka en leksak.
Vi är snart framme!
Fort!
Hon borde vara här. Mamma?
Mamma!
Ursäkta mig. Var är hon?
Mamma har lämnat tillbaka den. Jag kom för sent.
Mamma!
Mamma, vänta!
Här finns en Plaskelask som ber om ursäkt och som gärna vill ha en mammakram nu.
Jag älskar dina syltsmörgåsar, din bebisfotobesatthet,
och jag älskar dig. Jag älskar dig, mamma!
Jag älskar dig också, Plask!
Du kommer alltid vara min Plaskelask!
Mamma!
-Jag älskar dig, pappa. -Jag är stolt över dig.
Undertexter: Anna Johansson