AZ ELŐZŐ RÉSZEKBŐL...
Hol a Boszorkányút?
Nem tudom, honnan hallottál az Útról,
de tuti kinyiffannál.
Ott megkapod azt, amire vágysz.
Ahhoz kell egy koven, hogy ráleljünk az Útra.
Lilia! Kell egy látóboszorkány.
Jen!
Kell egy főzetes.
Alice Wu Gulliver? Kéne egy védőboszorka.
A Boszorkányútra tartunk. Mit mondasz?
Hol a zöld boszink?
Tudom, ki lesz az. Megyek is érte.
- Milyen csinos vagy ma! - Köszönöm, Mrs. Hart!
- Az igazi nevem Sharon Davis. - Igaz.
Annyi lesz a dolgunk, hogy elénekeljük a dalt, ami kinyit egy ajtót.
Nagyon-nagyon sietnünk kellene.
„VAD PRÓBÁK ÚTJA VÁR”
Pont ilyennek képzeltem.
Igen.
Neked való.
Nem hitted, hogy létezik, mi?
Miért, te igen?
Tudjátok, mi ez?
Ez, kérem, itt emberrablás!
És azt hiszem, itt az ideje, hogy értesítsük a hatóságokat.
Azzal nem foglalkozunk, hogy valami üldözött minket?
Csak Agathát.
Na, jó, itt nincs térerő.
Bármi miatt is menekült Agatha, mi is belekeveredtünk.
A kovenben az áldásokon és az átkokon is osztoztok?
Fel kéne hívni a srác szüleit.
Száz százalék, hogy már alszanak. Hacsak...
Az Úton mindig éjszaka van? Ilyen a vibe-ja.
Én tagja vagyok a Westview-i Történeti Társaságnak.
Meg voltam róla győződve, hogy idelent legfeljebb
az elfuserált tömegközlekedési rendszerünk roncsait találjuk majd.
Köszönjük szépen, random nőci bármiféle mágikus képesség nélkül!
- Hé! Van neki neve! Mrs. Hart! - Sharon!
Bárki is az öreglány, semmi keresnivalója itt.
- Ezt magyarázom. - Képzéssel bárkiből lehet boszi.
Ezért vagyunk mi többiek talán még nagyobb veszélyben.
És nem tudjuk, mivel állunk szemben.
„Bátor légy!”
Ez a legfontosabb.
Ez most egy rémálom lesz.
De mire számítsunk?
Próbákra.
Legalábbis ez áll a dalban.
De milyenek?
Az Út próbára tesz minket
és a boszorkánytudásunkat.
Egy próba lesz minden képességhez.
Hogy álljuk ki őket, ha nincsen varázserőnk?
Ott van az analóg mágia.
Amibe sok melót kell ölni. A kézzel végzett varázslatok.
De ismeritek a bűbájokat.
Még egyszer: ki vagy te?
A nevem...
Azt a mindenit! Valaki pecsétet rakott erre a fiúra.
Hogy mit?
Rám ne nézzetek! Nem élek ilyen bénácska rontásokkal.
Nekem a pecsét derogál.
A pecsét az valami bűbáj?
Olyan redukciós bűbáj, ami elrejt valamit.
Ez esetben téged a boszorkányok elől.
Agatha hozott magával egy csinos kis rejtélyt.
Biztos meg akarta tartani magának a fiút.
Miért akarna valaki elrejteni?
Figyu!
Fogalmam sincs, mi van a pecsét alatt.
Lehet, hogy valami különleges,
de lehet rontás is, amit egy boszi a szőnyeg alá akart söpörni.
Majd később megfejtjük a titkát.
De az igazi érték az Útnak a végén található.
Szóval...
ha megszabadulnál a kötéstől...
te meg azt akarod, hogy ne járjon rád a rúd...
téged pedig érdekel, hogy mi történt anyucival...
és magát...
Hol van Mrs. Hart?
Egy másodpercre veszem le róla a szemem...
Ne érj hozzám!
Jaj, istenkém!
Valahogy ki kell jutnom innen.
Jól van.
Kifújom magam.
Kifújom magam. Ez az.
Mi az ördög? Ne! Istenkém!
Ne! Ezt a Talbotsban vettem! Nem adom oda!
Hé! Jaj, istenem!
Ne!
Hol lehet?
Mrs. Hart!
Segítség! Belesüllyedek a földbe, boszikák!
Ez egy nagyon-nagyon-nagyon rossz nap. Szent isten!
- Mrs. Hart! - Nem halhatok meg így!
- Jézusom! - Fogom. Gyerünk!
Ez az! Jól van, húzzuk ki!
Segítenék, de...
Jesszum pepi!
Nem térhet le csak úgy az Útról.
Ez egy nagyon-nagyon-nagyon borzalmas buli.
Azt hittem, ez magától értetődő,
de a beavatatlanoknak:
az egyes számú szabály...
ne térj le az Útról!
„Útjáról nem tér le.”
Ez az! Kösz, Kölyök!
Szóval ha betartjuk a dal utasításait,
akkor nem eshet bajunk, okés?
Nem értem, hogy várjátok el, hogy menjek és menjek.
- Nincs semmi, ami felé mehetnénk. - Ez igaz.
Nézzétek!
Az eddig is ott volt?
Nem kéne folyton ezt kérdezgetnünk.
Nahát, nem semmi ez a ház!
Ahogy egy gyerek elképzeli.
Lehet, hogy itt a vége.
Az nagy szopacs lenne.
Bocsánat!
A hold fázisai.
Telihold. Ez a vízfázis.
Mit csináljunk?
Nem akarunk senkire rárontani.
Biztos?
Nem éppen olyan, mint egy rémálomban.
Az Út idomul a kovenhez.
Mi is megváltoztunk.
Az amulettjeim!
Ott vannak.
Van némi „középkorú vagyok, de még van esélyem a szerelemre”-feelingje a kecónak.
Ez egy olyan nagy bögre teával bekuckózós hely.
Így néznek ki a vevőim.
Ezek nem nyílnak.
Jóságos isten!
Temessetek abba a konyhába!
Láttad a Jókora pici hazugságokat?
Olyan villantós, mint abban a soriban.
Ezt nézzétek!
Egy meghívó? Esküvőre? Jaj, csak ne babaváróra!
„A Boszorkányút szeretettel vár titeket az első próbán.”
Ez egy rejtvény.
„A korom érték. De lehet velem bajod.
„Elmédet zavarom. Trükkös szerzet vagyok.”
Mennyire gyönyörű a papír!
Ráadásul kétoldalas!
Az mit jelent?
Azt, hogy rendkívül drága.
„A korom érték. De lehet velem bajod.
„Elmédet zavarom. Trükkös szerzet vagyok.”
- Mintha egy boszi lenne. - Mondjuk, te.
Bor!
Igen, ez az! Tíz pont Mrs. Hartnak!
Miért kapok pontot?
Ne! Nem tudjuk, mi lesz, ha megisszuk.
Dehogynem. Valami borzalmas.
De ha nem követjük az egyértelmű nyomokat,
nem fogunk haladni, és nem jutunk el a célig.
Szóval van valakinél dugóhúzó?
Ott a bárszekrény.
Megyek, és segítek.
Szia! Csak egy jótanács.
Igen?
Vigyázz Agathával!
Tudom, miket mondanak róla.
Tudod, hogy odaadta a gyerekét az Átkozottak könyvéért?
Ez tutira kamu.
Ja. Biztos igazad van.
De ezt mondják róla.
Senki se tudja, mi történt a fiúval.
Azt mondják, lehet, hogy halott.
Mások szerint pedig lehet, hogy démon.
Vagy Mefisztó ügynöke.
De persze ez van, ha az ember anyja Agatha Harkness, nem?
Szerintem meg sem ismerné a fiát, ha beállítana hozzá.
Megvan.
Jól megborult.
Ha a sajttálra vártok, felejtsétek el.
Jól van.
Nehéz nap volt a mai. Nem kell ítélkezni.
Akkor...
igyunk a rossz ómenekre?
A jutalomra!
- Na rajta! - Én is kaphatok?
- Kizárt! - Még szép!
Nem ülünk le pletyizni a kanapéra?
- Hali! - Cső!
Full menő a tetkód. Hol csináltattad?
Sehol.
Okés.
Coloradóban.
Anyukám ott koncertezett.
Az a szimbólum véd az átkok ellen, ugye?
Ez...
miatta van.
Azt mondta, a nők el vannak átkozva a családunkban.
Már nem volt százas.
Hány éves voltál?
Tizenhárom. Kábé.
Nekem is zűrös volt az az időszak.
Kihúzva jobb a szemed.
De a hajad bejön.
Tehát a boszorkány igazából csak egy másik szó arra, hogy „rossz kislány”,
jól mondom?
Ez bántó leegyszerűsítés.
Nem vagyunk egyformák.
A halloween a ludas.
Lát itt hegyes kalapot?
Vagy zöld bőrt? Esetleg seprűt? Nem is láthat.
Nem állítom, hogy máris be akarok állni a klubba,
de bármikor meginnám egy szűzlány vérét,
ha attól kisimulnának a ráncaim.
- Uramatyám! - Jézusom!
Milyen kedvesek vagytok!
Szerintem sincs ilyesmire szükségem.
Nézze, Mrs. Hart...
- Sharon. - Sharon!
Egy kicsit felduzzadt az arca.
Nagyon durva?
Fantasztikusan néz ki.
- Ez mérgezett volt. - Tessék?
- Ne! - Hol egy tükör?
- Az én arcom is így néz ki? - Hadd nézzem!
Szent egek, tokám nőtt!
Az arcom! Az eddig tökéletes bőröm!
Igazából nem is olyan rossz.
Szűzanyám! Én is így nézek ki?
- Igen. - Mrs. Hart!
A nevem Sharon.
Maga annyira csinos!
Köszönöm!
De maga ivott először a borból. Maga lesz a tesztalanyunk.
Rendben.
- Ne, mérgezett! Emlékszik? - Hagyjuk, hogy megigya az egészet!
Mert ugye mindnyájunknak az lenne az érdeke.
Felteszek magának néhány kérdést, hogy azonosítsuk a méreganyagot, jó?
Érez bizsergést a torkában?
- Nem. - Nincs faeperíz a szájában?
Milyen íze van a faepernek?
Nem cseng a füle? Nem hall síró angyalokat?
Szeretlek titeket!
Mi van?
Kicsit jobban vagyok.
Visszalohadt az arca!
- De jó! - És az enyém?
Gyorsan elmúlt.
- Ennyi volt? - Vége?
- Hurrá! - Még nem hurrá.
Még nagyon nem hurrá.
Hogy érted?
Mivel az arcpuffadás ennyire gyorsan lelohadt,
csak egyféle méreg lehetett.
A serfőző bosszúja.
A puffadás csak a kezdet.
Utána jön a szédülés, a delírium, a motoros funkciók elvesztése.
Majd kiugrik a szívem.
Ez is egy tünet.
Plusz a hallucinációk. És végül...
a halál.
Mi is volt a neve? Sörfőző?
Én elhúzok innen.
Agatha, mit művelsz?
- Ne! - Ne, még kitöröd!
Miért csinálja ezt?
Elment az esze?
A méreg elől nem tudsz elmenekülni.
Nem is ivott a méregből. Nem csalhatsz, Agatha!
- Miért? Ki mondja? - Az Út.
Ne röhögtess! Nem kell mindnyájunknak szenvedni.
A Kölyök sem ivott.
Nem tagja a kovennek. És még kiskorú.
Ha kell, leerőszakolom a torkodon...
Tudjátok mit?
- Ne! - De!
Ráment a kárpitra!
Ez időpazarlás!
- Neked is innod kell, Agatha. - Innék én, de nincs több bor.
Úgyhogy...
De nagyszerű!
Igyál!
Jó. Akkor én fogok.
Ne!
De pocsék!
Kérlek!
Wanda! Wanda, könyörgök!
Így nem kap levegőt. Kérlek!
Nem vészesek a hallucinációk.
Hé, főzetes csaj!
Kotyvaszthatnál ellenmérget.
Jól van.
Lássuk, mit tudunk felhasználni!
Kéne némi tömjén és egy kolóniában élő rovar nedve.
- Az elsőt bízd ránk! - Ja.
Kell egy legalább 30 millió éve bomló hulla.
Ilyesmit könnyedén találunk?
Nem tudom, mi az istenről beszélsz.
Miért nem egyértelmű? Zooplankton.
- A kőolajszármazékokban van. - Az talán megoldható.
- Lilia, mozgás! - Jó.
Csak utánad. Menj!
És kellene még egy óriási üst.
Az jó lehet.
Nincs kocsi. Se benzin.
Nem baj.
Lássuk, kőolaj...
Vazelin.
SZIÓ, BIO
- Menni fog. - Keressük!
Jellemző, hogy Jen kencéi itt vannak az Úton!
De az összes bio, nem? Vagyis nem lehet bennük kőolajszármazék.
Én már jó messziről felismerem a kuruzslókat.
Ne vegyük be ezt a dumát!
Mentsük meg Agathát!
Igen, szuper jó terv.
De előbb talán keressük meg a hozzávalókat, nem?
- Helyes. - Rendben.
- Jó. - Oké.
Innen nem kell semmi. Menjünk tovább!
Várj!
Ez eukaliptuszillat?
Illóolajok!
Gőteszem.
Vagy más néven mustármag.
Akarod látni?
Anya!
Te egy igazán kellemetlen nőszemély vagy!
Anya! Hát tényleg itt vagy?
Ma meghalt szegény nagyanyád.
Több ezer kilométerre innen. És mégis éreztem, amikor megtörtént.
Most én jövök.
Biztos meg fog ölni.
Ne mondd ezt!
Látod?
Ennyit érsz.
Nem tudlak megvédeni!
Meghalt! Mind meghaltak!
Jól van.
Alice!
Megtaláltam a tömjént.
- Menjünk vissza a konyhába! - Jó.
Minden oké?
Nem.
És veled?
Azt nem mondanám.
Megvan a tömjén.
Megnézted a kamrában annak a rovarnak a nedvét?
Igen.
Ez csak egy undi kifejezés a mézre, mi?
Igen.
Oké. A miénk itt van. Most mi jön?
Ez meg mi?
Csak nem...
Tengervíz.
Vagyis víz alatt vagyunk?
Vajon meddig bírja az üveg?
És mi lesz, amikor betörik?
Azt hagyjuk!
- Vigyük! - Vigyük el onnan a körtéket!
Igen. Jó.
- Gyerünk, Jen! - Finoman!
Gyorsan!
Jól van.
A hozzávalókat muszáj meghatározott sorrendben
és időben hozzáadni, és az első a nedv és a szem.
Jó.
Most jön a tömjén.
Ne! Várj! Menj innen!
Hol a zooplankton?
Íme!
Bio az egész, vagy sem?
- Mehet bele! - Úgy tudtam!
- És most? - Természetesen. Három csepp kell.
- Oké. - Csak nyugodtan!
- Mi van már? - Majd én!
Egy, kettő, három.
- Így jó lesz, ugye? - Ez az!
Mi van? Mi a baj?
Valami ötlet, hogy hogyan forraljuk fel?
Ez eddig nem jutott eszedbe?
Miközben megrázó dolgokról hallucináltam? Nem, képzeld!
- Van itt szuvidáló? - Zseni vagy!
Az valami közismert cucc?
Egy spéci főzőszerkezet.
Adott hőmérsékletre hevíti a vizet, hogy egyenletesen süljön a hús.
- Apám imádja. - Klassz!
- Kölyök! - Igen?
Kezdd el kavargatni a domináns kezeddel az óramutatóval ellentétesen!
- Jobbról balra. - Oké.
Mindenki tépje ki egy hajszálát!
Egyetlen hajszálat! Igyekezzünk! Gyorsan!
Agatha!
Mit láttál?
Semmit.
Agatha, kell a hajszálad.
Jól van, figyelem!
Mehet!
- Már ne kavard! - Jó.
- Fogjuk meg egymás kezét! - Oké.
És koncentráljunk!
Ha mindnyájan ugyanazt akarjuk, türkizszínű lesz a főzet.
- És mit is akarunk? - Elkerülni a halált.
A türkizt és a smaragdot mindig keverem.
Ugye a türkiz a zöld?
- Nem, az kék. - Akkor ez nem jó.
Ez olyan kékeszöld. Talán korallkék!
- Ez zöld, Kölyök! - Valami baj van.
- Valamit elfelejtettem. - Egy perc maradt.
- Mit felejtettél el? - Passz!
Még nem készítettem ilyet. Csak bőrápoló szérumot csinálok!
- Ötven másodperc! - Régen még ment volna.
Egy kézmozdulattal, de most...
nincs varázserőm!
Elvette az a pasas.
- Mindnyájan meghalunk! - Ne!
Nem akarok itt meghalni!
Nem fogok itt meghalni!
Mindig is gyűlöltelek.
Így akarsz lelkesíteni?
De azért hagytalak békén,
mert az, amit csináltál, fontos volt.
Nem ez a Szió, Bió-s baromság! Az igazi munkád.
Lehetsz újra ugyanaz a boszorkány.
El tudják venni a varázserődet, Jen...
de a tudásodat sose fogják.
Jen!
Vér!
Kié és mennyi kell?
Azé kell, aki nem ivott mérget.
Harminc másodperc!
- Még jó, hogy kiskorú vagy. - Agatha!
Még ne!
Most!
Istenem!
- Még megy az óra! - Mrs. Hart!
Adom! Fogd!
- Jöhet! - Tessék!
- Ne! - Menni fog.
- Magánál van? - Emeld a fejét!
- Nehogy mellé menjen! - Öntsd a szájába!
Na, bejött?
Itt kell kimennünk?
Nem fogok bemászni egy sütőbe.
A barátnőmmel ez történt. Gyönyörű háza volt.
De szegény végül...
Félre!
Jól van.
Nem.
Segítsetek már!
Azt várhatod!
Nem tudjuk, mi történik, ha itt hagyjuk!
Oké!
- Fogom a lábát! - Nyúlj a háta alá!
Tartsd a fejét! És emeld!
Egy ekkora test hogy lehet ilyen nehéz?
Adjátok!
Csak vágjuk be ide! Tuszkoljuk be!
- Te jössz! - Oké.
Jó, én jövök.
Berozsdásodtál, Jen?
- Aljas voltál, Agatha? - Elég!
Túléltük.
Túl vagyunk az első próbán.
Mindenki jól van.
Nem mindenki.
Sharon meghalt.
Ki az a Sharon?
A MARVEL KÉPREGÉNYEI ALAPJÁN
A MARVEL TELEVISION BEMUTATJA
MINDVÉGIG AGATHA