Videli ste...
Vezmite ma na Cestu hrôz!
Neviem, odkiaľ o tej ceste vieš,
ale zabije ťa.
Dá vám to, po čom najviac túžite.
Potrebujeme koven, aby sme našli Cestu.
Potrebujem k tomu vešticu.
Jen!
Potrebujem liečiteľku.
Alice Wu Gulliverová? Hľadáme bosorku ochrany,
aby s nami šla na Cestu hrôz. Tak čo povieš?
Kde je zelená bosorka?
Viem, kto to je. Pôjdem po ňu.
- Vyzeráš priam úchvatne! - Ďakujem, pani Hartová.
- Nie, volám sa Sharon Davisová. - Jasné.
Takže stačí, aby sme zaspievali Baladu, a zjavia sa dvere.
Už je fakt najvyšší čas, aby sme vypadli.
Je dlhá, plná skúšok tiež
Takto som si ju predstavoval.
Áno.
Zapadáš sem.
Neverili ste, že existuje, však?
A vy áno?
Viete, čo je toto?
Toto je doslova únos.
A myslím si, že je najvyšší čas zavolať miestnym úradom.
Chceme ignorovať fakt, že niečo nás sem naháňalo?
To Agátu.
Skvelé, nie je tu signál.
Nech ju sem naháňalo čokoľvek, teraz je to aj náš problém.
To preto, lebo koveny držia spolu v dobrom aj v zlom?
Okej, niekto, prosím, zavolajte jeho rodičom.
Som si stopercentne istý, že spia. Ibaže...
tu vládne nekonečná noc. Akože náročky.
Dobre. Ja som členka Historickej spoločnosti mesta Westview.
Čakala by som, že tu dole
budú iba pozostatky nášho neúspešného tranzitného systému.
Dobre vedieť, náhodná žena, čo nemá žiadne magické schopnosti.
- Hej! Veď má meno. Je to pani Hartová. - Sharon.
Nech je, kto chce, nemá na ceste čo robiť.
- Presne to hovorím. - Ktokoľvek môže čarovať, ak trénuje.
Preto sme teraz v ešte väčšom nebezpečenstve
a ani nevieme, komu vlastne čelíme.
„Skroť svoj strach.“
Strachu musíme čeliť.
Našim nočným morám.
Ale v akej forme?
Skúšok.
Teda spomínajú sa v Balade.
Aké môžu byť?
Cesta preverí nás
aj našu znalosť remesla.
Jedna skúška pre každú zručnosť.
Ako ich zložíme bez našich schopností?
No, vždy tu máme analógové kúzla.
Veď viete, fyzicky pracné, manuálne formy mágie.
Ste bosorky, tak sa vynájdite.
Ešte raz, kto si?
Som...
Ale, ale. Niekto naňho uvalil pečať.
Čože?
Ja som to nebola. Žiadnu trápnu pečať som neuvalila.
Sú pod moju úroveň.
Pečať je kúzlo?
Pečať je redakčné kúzlo, ktoré niečo skrýva.
V tomto prípade teba od bosoriek.
Zdá sa, že Agáta si dovliekla menšiu záhadu.
Pravdepodobne si ho chce nechať len pre seba.
Prečo by ma niekto chcel skryť?
Pozrite.
Nemám tušenie, čo je pod tou pečaťou.
Možno je niekým výnimočným
a možno je škodcom, ktorého sa dáka bosorka snažila zbaviť.
Tú pečať prelomíme neskôr.
Skutočná cena sa nachádza na konci Cesty.
Takže...
Ak už nechceš byť spútaná
a ty chceš opäť nájsť svoje šťastie
a ty zistiť, čo sa stalo mamičke,
a vy...
Kde je pani Hartová?
Človek odvráti zrak na dve sekundy a...
Nechajte ma.
Božemôj.
Musí existovať cesta von.
Dobre.
Vydýchaj sa.
Vydýchaj sa. Dobre.
Čo to má byť? Stop! Nie, nie, nie, bože!
Nie, bola veľmi drahá. Nedám vám ju.
Nie! Bože.
Nie...
Kde je?
Pani Hartová?
Pomôžte mi! Topím sa, bosoráci.
Toto je veľmi, ale veľmi zlý deň. Bože!
- Pani Hartová! - Takto nechcem zomrieť!
- Bože! - Dobre. No tak.
Dobre. Ste vonku.
Nebudem...
Matička skákavá!
Nemôžete len tak zísť z Cesty.
Toto je skutočne, ale skutočne príšerný večierok.
Ja že je to jasné ako facka.
Ale radšej to zdôrazním.
Pravidlo číslo jeden:
nesmieš zblúdiť z Cesty.
„Z tej cesty nesmieš zísť.“
Áno, vďaka, ucháň.
Ak sa budeme riadiť veršami Balady,
nič zlé sa nám nestane. Jasné?
Nuž, nie som si istá, ako chceš, aby som neprestajne kráčala,
- keď nemáme cieľ. - Jasné.
Aha.
Bolo to tam aj predtým?
Tú otázku by sme mali prestať klásť.
Tak tomuto hovorím dom.
Presne podľa tvojich predstáv.
Možno toto je koniec.
To by bola fakt škoda.
Prepáčte.
Fázy mesiaca.
Je spln. Fáza vody.
Tak čo urobíme?
Nuž, nechceme nikoho prekvapiť.
Prečo nie?
Nevyzerá to tu ako v nočnej more.
Cesta sa mení podľa kovenu.
A zmenila aj nás.
Moje amulety.
Stále ich máš.
Dom je v štýle večného romantika v strednom veku a mňa teda očaril.
Dizajnér si rozhodne potrpel na najmenších detailoch.
Vyzerám ako moje zákazníčky.
Nedajú sa otvoriť.
Bože dobrý!
V tej kuchyni ma pochovajte!
Videla si Veľké malé klamstvo?
Celý dom je ako Veľké malé klamstvo.
Pozrite.
Čo je to? Pozvánka? Prosím, len nech nie na detskú oslavu.
„Cesta hrôz vás srdečne pozýva na prvú skúšku.“
Je to rébus.
„Vekom dozrievam. Sama nie som dobrá.
„Hrám sa s tvojou mysľou, moje triky každý pozná.“
Toto je krásny hrubý papier.
A je obojstranný.
Čo to znamená?
Že je veľmi drahý.
„Vekom dozrievam. Sama nie som dobrá.
„Hrám sa s tvojou mysľou, moje triky každý pozná.“
- Znie to ako bosorka. - Znie to ako ty.
Víno!
Správne. Desať bodov pre pani Hartovú.
Za čo mám desať bodov?
Počkať, nevieme, čo sa stane, ak to vypijeme.
Jasné, že vieme. Niečo hrozné.
No ak sa nebudeme riadiť indíciami,
neposunieme sa a nezískame veľkú cenu,
tak má niekto vývrtku?
Tam je zabudovaný bar.
Pomôžem ti.
Dám ti jednu radu.
Akú?
Dávaj si bacha na Agátu.
Viem, čo si o nej ľudia myslia.
Vieš, že obetovala vlastné dieťa pre Knihu hriechov?
To nemôže byť pravda.
Nie. Hej, určite máš pravdu.
Ale povráva sa to.
Nikto nevie, čo presne sa mu stalo.
Jedni vravia, že asi zomrel.
Iní, že stal sa z neho démon
alebo pravá ruka diabla.
No čo už, to má za to, že je synom Agáty Harknessovej, nie?
Podľa mňa by nespoznala vlastného syna, ani keby stál pred ňou.
Našla som to.
Bohatá porcia.
Ak čakáte na chlebíčky, tak sa nedočkáte.
Dobre.
Mala som skutočne ťažký deň, neodsudzujte ma.
Takže...
Na predzvesť skazy?
Na cenu.
- Poďme na to. - Môžem si dať?
- Nie! - To si píš.
Nepresunieme babský klub do obývačky?
- Zdravím. - Ahoj.
Máte fakt peknú kerku. Odkiaľ ju máte?
Odnikiaľ.
Dobre.
Mám ju z Colorada.
Moja mama hrala v Red Rocks.
Ten symbol odoláva kliatbam, však?
Chcela...
aby som si to dala.
Vraj všetky ženy v našej rodine sú prekliate.
Nebola v poriadku.
Koľko ste mali rokov?
Asi 13.
V tom veku som zažil toho tiež dosť.
Chýbajú ti očné linky.
No účes máš pekný.
Dobre, takže bosorka je vlastne len iné pomenovanie pre zlé dievča,
či sa mýlim?
Veľmi zjednodušene povedané.
Nie sme ako z kopírky.
A viním za to Halloween.
Máme snáď špicaté klobúky?
Či zelenú kožu? Metly? Ani jedno.
Nechápte ma zle, nechcem sa stať členkou vášho klubu ani nič také,
no vypila by som krv panny,
keby mi to vyhladilo moje vrásočky.
- Božemôj! - Bože!
Ste naozaj milé.
Vôbec som to nemyslela vážne.
Dobre, takže, pani Hartová?
- Sharon. - Sharon,
ste trochu opuchnutá.
Je to zlé?
Myslím, že vyzerá fantasticky.
- Otrávili nás. - Čože?
- Nie. - Potrebujem zrkadlo.
- Vyzerám fakt tak zle? - Ukážte.
Môj ty bože! Mám podbradok.
Moja tvár! Už nemám dokonalú tvár!
Úprimne, nie je to také zlé.
Božemôj. Tak vyzerám aj ja?
- Áno. - Pani Hartová.
Som Sharon.
Vy ste prekrásna.
Ďakujem.
No keďže ste sa napili ako prvá, ste predzvesť nebezpečenstva.
Dobre.
- Nie, je to otrávené. Pamätáte? - Nechajte ju to celé vypiť.
Je to pre naše spoločné blaho, nič viac.
Dobre. Položím vám pár otázok, aby sme identifikovali toxín, dobre?
Cítite šteklenie v zadnej časti hrdla?
- Nie. - Cítite chuť moruší?
Ako chutia moruše?
Počujete zvonenie alebo zvuk plačúcich víl?
Mám vás rada.
Čo?
Cítim sa trochu lepšie.
Vaša tvár je opäť normálna.
- Vďakabohu. - Čo moja?
Je to preč.
- Fakt rýchlo to zmizlo. - Je koniec?
- Hurá! - Žiadne „hurá“.
Ešte sa netešte.
Ako to myslíte?
Fakt, že opuch tváre pominul tak rýchlo,
znamená, že to mohol byť iba jeden jed.
Pomsta pivarníčky.
Opuch tváre je iba začiatok.
Nasleduje závrat, delírium, strata motorických funkcií.
Búši mi srdce.
To tiež.
A tiež halucinácie a nakoniec...
Smrť.
„Pivarníčka“ s akým „i“?
Musím odtiaľto vypadnúť.
Agáta, čo to stváraš?
- Prestaň! - Nie! Zlomíte to!
Nech s tým prestane!
Pomiatla sa.
Jedu sa nemôžeš vyhnúť.
Ona vôbec nepila. Nemôžete podvádzať, Agáta.
- Prečo? Kto povedal? - Cesta.
To je smiešne! Nemusíme trpieť úplne všetci.
Ani ucháň nepil.
On nie je v kovene. A je maloletý!
Nalejem ti to do gágora, len ma...
Viete čo?
- Nie! - Správne.
Prečo práve na koberec?
Strácame vzácny čas!
- Musíš sa napiť, Agáta. - No, rada, ale už nie je víno.
Smola...
Fakt milé.
Pite.
Fajn. Tak potom ja.
Nie!
Chutí veľmi lacno.
Prosím, prosím.
Wanda? Wanda, prosím ťa.
Veď nedýcha. Prosím.
Tie halucinácie sú pohoda.
Hej, liečiteľka.
Už je čas namiešať protijed.
Dobre.
Tak čo všetko môžeme použiť?
Potrebujem kadidlo a vnútornosti spoločenského hmyzu.
- O to prvé sa postaráme. - Dobre.
A tiež mŕtvolu, ktorá sa rozkladá aspoň 30 miliónov rokov.
Je to niečo ľahko dostupné?
Lebo nemám potuchy, o čom rozprávaš.
Prečo to musím prekladať? Je to zooplanktón.
- Je to v ropných produktoch. - To možno zoženieme.
- Lilia, poďme. - Dobre.
Po tebe. Choď.
Dobre, potrebujem už len fakt veľký kotol.
To poslúži.
Žiadne auto. Žiaden benzín.
Dobre.
Ropa je aj v...
v mastiach! Mastiach.
- Kde sú? - Kde ich nájdeme?
No jasné, že aj Jenine krémy sú na Ceste.
Ale sú organické, nie? Takže nie je v nich ropný olej.
Dobre poznám, keď predavačka odrbáva.
Podľa mňa blafuje.
Treba zachrániť Agátu.
Áno, výborný plán.
No najprv nájdime všetky prísady, dobre?
- Jasné. - Dobre.
- Dobre.
Nič užitočné tu nie je. Poďme ďalej.
Počkať.
Cítim eukalyptus?
Esenciálne oleje.
Ešte mločie oko.
Známe ako horčičné zrnko.
Chceš vidieť?
Mami?
Vy ste nepohodlná žena.
Mama? Si naozaj tu?
Dnes zomrela tvoja babička.
Tisícky kilometrov odtiaľto, no aj tak som ten okamih cítila.
Prišiel aj môj čas.
Zabije ma to.
To nehovor.
A teraz
si ničím.
Nemôžem ťa ochrániť!
Je mŕtva! Všetci sú mŕtvi!
Dobre.
Alice.
Našiel som kadidlo.
- Vráťme sa do kuchyne. - Áno.
Si v poriadku?
Nie.
A ty?
Rozhodne nie.
Máme to kadidlo.
Našla si v špajze vnútornosti spoločenského hmyzu?
Áno.
To je nechutné pomenovanie pre med, však?
Hej.
Máme naše prísady, čo ďalej?
Čo je to?
To je...
Slaná voda.
Sme teraz pod vodou?
Ako dlho vydrží sklo?
A čo ak sa zlomí?
Nie, ďakujem.
- Dobre. - Daj preč tie hrušky.
Áno. Viem.
- No tak, Jen. - Pekne.
Rýchlo, rýchlo.
Dobre.
Ingrediencie musíme pridať v určitom poradí
a v konkrétny čas, najprv vnútornosti a oko.
Okej.
Dobre. Nasleduje kadidlo.
Nie, počkaj. Zmizni odtiaľto.
Kde je zooplanktón?
Tu.
Sú prírodné, či nie, Jen?
- Hoďte ich dnu. - Vedela som.
- Teraz? - Áno, tri kvapky.
- Dobre. - Daj si načas.
- Božemôj. - Pomôžem vám.
Raz, dva, tri.
- Funguje to, však? - Dobre.
Čo? Čo sa deje?
Máte nápad, ako podkúriť toto umývadlo?
To ti nenapadlo skôr?
Uprostred mojej traumatickej halucinácie? Nie, Agáta, nenapadlo!
- A čo tak sous vide? - Geniálne.
Ľudia to poznajú?
Je to super luxusný varič.
Ohreje vodu na určitú teplotu, aby sa mäso uvarilo rovnomerne.
- Môj otec ho zbožňuje. - Milé.
- Ucháň! - Áno.
Musíš miešať svojou dominantnou rukou proti smeru hodinových ručičiek.
- Doľava. - Jasné.
Všetci si teraz vytrhnite vlások z hlavy.
Iba jeden. Pohnite si.
Agáta!
Čo ste videli?
Nič.
Agáta, potrebujeme tvoj vlas.
Dobre, moment.
Teraz.
- Prestaň miešať. - Dobre.
- Chytíme sa za ruky... - Dobre.
...a vyčistíme si myseľ.
Až sa naše zámery zjednotia, voda bude blankytná.
- A aké máme zámery? - Nechceme zomrieť.
Dosť si pletiem blankytnú a limetkovú.
Blankytná je zelená?
- Nie, je modrá. - Tak to nefunguje.
Je zelenomodrá, možno azúrová?
- Je to zelená, ucháň. - Niečo nesedí.
- Asi som na niečo zabudla. - Zostáva minúta.
- Na čo si zabudla? - Čo ja viem!
Tento elixír som ešte nerobila! Robím retinolové séra, prekrista!
- Päťdesiat sekúnd. - Kedysi by som niečo také
zrušila mávnutím ruky, no teraz?
Mám puto.
Vzal mi schopnosti.
- Všetci tu zomrieme. - Nie.
Ja ale nemôžem zomrieť.
Nechcem tu zomrieť.
Vždy som ťa neznášala.
Toto mi nepomôže...
Ale dala som ti pokoj,
lebo som vedela, že robíš niečo cenné.
Nie tieto sračkoidné krémy, ale pravé čary.
Staň sa znova tou bosorkou.
Môžu ti vziať schopnosti, Jen,
no tvoje vedomosti nie.
Jen?
Krv.
Čiu a koľko?
Potrebujeme krv neotráveného.
Tridsať sekúnd.
- Ešteže si maloletý. - Agáta!
Ešte nie.
Teraz!
Božemôj.
- Časovač stále tiká. - Pani Hartová!
Vezmi to. No tak.
- Dajte mi to. - Tu máš.
- Bože! - Dokážete to.
- Je pri vedomí? - Pite. Hlavu hore.
- Nevylej to. - Nalej to do nej!
Zabralo to?
To je náš východ?
Do žiadnej rúry nevleziem.
Stalo sa to raz kamarátke, tiež mala pekný dom
a skončila...
Nabok!
Dobre.
Nie, nie.
Pomôžte mi s ňou!
Ani náhodou.
Nevieme, čo sa stane, ak ju tu necháme.
Fajn!
- Chytím ju za nohy. - Otočme ju na chrbát.
Podoprime hlavu.
Je hrozne malá. Prečo je taká ťažká?
Máme ju, máme ju.
Natlačte ju dovnútra. Natlačte ju, natlačte ju tam!
- Teraz ty! - Dobre.
Dobre. Teraz ja!
Tuším si vyšla z formy, Jen.
- Tuším si zradkyňa, Agáta. - Dosť.
Sme nažive.
Prešli sme prvou skúškou.
Všetci sú v bezpečí.
Všetci nie.
Sharon je mŕtva.
Kto je Sharon?
NA MOTÍVY KOMIKSOV MARVEL
ŠTÚDIO MARVEL uvádza
ZA VŠETKÝM HĽADAJ AGÁTU
Preklad titulkov: Peter Sirovec