Tidigare i Agatha All Along...
- Ta mig med till Häxornas väg! - Du kommer att dö på den.
Där får man det man önskar.
Vi behöver en krets för att ta oss in.
Lilia. Jag behöver en sierska.
Jen! Jag behöver nån på brygder.
Alice Wu Gulliver? Vi letar efter en skyddshäxa. Vad sägs?
- Var är den gröna häxan? - Jag vet! Jag hämtar henne.
- Du ser strålande ut! - Tack, mrs Hart.
- Jag heter egentligen Sharon Davis. - Visst.
Vi behöver bara sjunga balladen så framträder en port.
Vi måste ge oss av, genast.
"Nätterna är långa, kvalen många"
Precis som jag föreställde mig.
Ja. Det passar dig.
- Du trodde inte på den, va? - Gjorde du?
Vet ni vad det här är?
Det är kidnappning.
Och det är dags att polisen får höra talas om det.
Ska vi ignorera det som jagade oss?
Jagade Agatha.
Ingen täckning!
Vad som än jagade ner Agatha hit är vårt problem nu.
"Ty häxkretsar dela båd välsignelse och börda"?
- Kan nån ringa ungens föräldrar? - De sover, hundra procent. Såvida inte...
Är det evig natt här? Är det grejen, liksom?
Som medlem i Westviews hembygdsförening-
- hade jag bara väntat mig rester av vår skrotade kollektivtrafik här nere.
Bra inflikat, kvinna utan påtaglig magisk förmåga.
- Hallå där! Hon heter faktiskt mrs Hart. - Sharon.
- Oavsett har hon inte här att göra. - Jag säger ju det.
Det sätter oss andra i än större fara. Vi vet inte ens vad det är vi möter.
"All skräck väck."
Det är vad vi möter. Våra värsta mardrömmar.
- I vilken form? - Prövningar.
Det är så sången går.
Hur är de?
Vägen kommer att pröva oss och våra färdigheter.
En prövning per förmåga.
Hur klarar vi dem utan krafter?
Vi har alltid analog magi.
Hantverksmässig magi som kräver arbete.
Häxkonst! Som i konstformen.
Vem är du egentligen?
Jag är...
Det var som... Nån har satt ett sigill på pojken.
Vad för nåt?
Jag har inte förhäxat honom. Sigill är under min värdighet.
Är "sigill" en förtrollning?
Ett sigill är trolldom som döljer nåt. I det här fallet dig, från andra häxor.
- Agatha tog visst med en glimrande gåta. - Hon ville nog hålla honom för sig själv.
- Varför skulle någon vilja gömma mig? - Hör här...
Antingen döljer sigillet nåt alldeles särskilt-
- eller ett plågoris som en vresig häxa stoppat under en sten. Vi löser det sen.
Vårt riktiga byte finns vid vägens ände.
Därför...
Om du inte längre vill vara bunden...
Om du vill att olyckan vänder...
Om du vill ta reda på vad som hände mamma...
Och om du...
Var är mrs Hart?
Så fort man tar blicken ifrån henne...
Rör mig inte!
I jösse namn. Hur kommer man ut?
Nu hämtar jag andan...
Nu hämtar jag andan.
Vad i all världen...? Sluta!
Jag har köpt den på Talbots.
Du får den inte. Sluta! Åh nej...
- Var är hon? - Mrs Hart?
Hjälp! Häxmänniskor, jag sjunker!
Den här dagen har varit riktigt hemsk.
- Mrs Hart! - Så här vill jag inte dö!
Bra. Sådär ja.
- Milda Matilda! - Gå inte från Vägen så där.
Den här festen var alldeles, alldeles fruktansvärd.
Jag trodde det skulle vara självklart, men för alla oinvigda...
Regel nummer ett:
Ta inte ett steg utanför Vägen.
-"Följer troget vägen." - Precis. Tack, tonåring.
Följer vi bara balladens anvisningar sitter vi säkert.
Hur ska jag kunna gå och gå och gå när vi inte har nånstans att gå.
Titta.
Stod det där förut?
Vi ska nog sluta fråga oss sånt.
- Det här kan man kalla hus. - Som hämtat från din vision board.
Det kanske tar slut här.
Vad trist det vore.
Förlåt.
Månens olika faser.
Den är full. Vattenfasen.
Vad ska vi göra?
Vi vill inte överrumpla nån.
Inte?
Det var inte direkt mardrömslikt.
Vägen anpassar sig efter kretsen.
Den har gjort om oss också.
- Mina amuletter. - Du har dem kvar.
Det andas "kärlek i andra akten". Sjukt najs.
Här smuttar man från tekoppar i kupade händer.
Jag ser ut som en av mina kunder.
- De här går inte att öppna. - Herregud!
Låt mig bli begraven i det där köket.
- Har du sett Stora små lögner? - Här finns bara stora små lögner.
Kolla här.
Vad är det här? Inte en babyshowerinbjudan, hoppas jag?
"Häxornas väg bjuder härmed in er till den första prövningen."
Det är en gåta.
"Min ålder ökar värdet. Jag är trist solokvist."
"Jag får ditt huvud att snurra med en nostalgisk twist."
Vilket vackert brevpapper. Dubbelsidigt dessutom.
- Vad betyder det? - Att det är riktigt dyrt.
"Min ålder ökar värdet, trist solokvist. Huvudet snurrar, nostalgisk twist."
- Det låter som en häxa. - Det låter som du.
Vin!
Där har vi det. Tio poäng till mrs Hart.
Vadå tio poäng?
- Vänta! Vi vet inte vad det gör. - Jodå. Något hemskt.
Men om vi inte följer brödsmulorna kommer vi inte vidare mot målet.
Har nån en korkskruv?
- Det finns en bar där borta. - Jag hjälper dig.
- Får jag ge dig ett råd? - Visst.
- Se upp med Agatha. - Jag vet vad alla tycker om henne.
Visste du att hon bytte sitt eget barn mot De fördömdas bok?
Det kan inte vara sant.
Nej, du har nog rätt.
Men folk säger det. Ingen vet vad som hände honom.
Vissa säger att han är död.
Andra säger att han kanske är en demon, eller en av Mephistos hantlangare.
Men så är det väl att ha Agatha Harkness till mamma.
Hon skulle väl inte känna igen sin son om han så knackade på dörren.
Där var den.
Här snålas inte.
Det blir nog ingen charkbricka.
Se där, ja.
Den här dagen har varit riktigt jobbig, så döm mig inte.
Då så...
För undergångens budbärare?
För målet.
- Då kör vi. - Kan jag få?
- Nej! - Självklart!
Ska vi flytta tjejsnacket till soffan?
- Tja. - Tja.
Jag gillar din tatuering. Var gjorde du den?
Ingenstans.
Okej.
I Colorado. Mamma spelade på Red Rocks amfiteater.
Visst värjer man sig mot förbannelser med den symbolen?
Hon...
...tvingade mig att skaffa den. Hon sa att kvinnorna i vår släkt var förbannade.
Hon var inte frisk.
Hur gammal var du?
Tretton, kanske.
Mycket hände mig vid tretton också.
Jag saknar kajalen, men frisyren passar dig.
Häxa är bara nåt man kallar en stygg tjej.
Stämmer det?
Det är extremt generaliserande. Vi är inte alla lika.
Halloween är boven. Ser du nån spetsig hatt?
Grön hy? Kvastar? Näppeligen.
Inte för att jag vill gå med i er klubb-
- men jag skulle dricka en oskulds blod om det gav mig slätare hy.
- Herre, min gud! - Jösses.
Så gulligt av er. Jag tycker inte heller att jag behöver det.
- Jo, mrs Hart... - Sharon.
Du är lite svullen.
- Är det illa? - Hon ser toppen ut.
- Vi har blivit förgiftade. - Va?
Herregud, jag har fått dubbelhaka!
Mitt tidigare så perfekta ansikte!
Ärligt talat - så illa är det inte.
Herregud. Ser jag ut så där?
- Ja. - Mrs Hart...
Jag heter Sharon.
Du är så vacker. Men du drack först, och är därför kanariefågeln i kolgruvan.
Okej.
- Nej! Det är ju förgiftat. - Låt henne dricka upp.
Det skulle vara till vår fördel.
Jag ska försöka identifiera giftet med några frågor.
Sticker det i halsen på dig?
- Nej. - Smakar det mullbär?
Vad smakar mullbär?
Hör du ett pipljud? Eller gråtande älvor?
Jag älskar er.
- Vadå? - Jag mår lite bättre.
- Ditt ansikte är normalt igen. - Tack och lov.
Så fort det gick över.
- Hurra! - Inte "hurra".
- Verkligen inget "hurra". - Hurså?
Det betyder att det bara kan vara ett gift.
Bryggerskans hämnd. Svullnaden är bara början.
Sen kommer yrsel, svindel, man tappar motorik.
Min puls är skyhög.
Det också. Och hallucinationer, och så småningom...
Döden.
- Hur stavas "bryggerska"? - Jag måste härifrån.
Vad gör du, Agatha?
- Sluta! - Det kommer att gå sönder.
Hon är galen.
Man kan inte fly från giftet.
Hon drack det inte. Man får inte fuska, Agatha.
- Enligt vem? - Vägen.
Så fånigt! Vi behöver inte alla genomlida det. Tonåringen drack inte.
- Han är inte i kretsen, och minderårig. - Jag ska tvinga ner det i dig...
Vet ni vad?
- Nej! - På soffan också...
Vi ödslar tid.
- Du måste dricka. - Ja, hade det funnits mer vin så...
Så charmigt.
Drick.
Okej, då dricker jag.
Nej!
Så billigt.
Snälla, snälla.
Wanda, jag ber dig...
Låt honom andas. Snälla.
Hallucinationerna verkar chill.
Hördu, trolldryckhäxan...
Dags att brygga ett motgift.
Så där.
Då ser vi vad som finns.
Jag behöver rökelseharts och innanmätet från en eusocial insekt.
- Vi fixar det första. - Sen ett lik som ruttnat i 30 miljoner år.
Sånt finns ju att tillgå, för... Vad snackar du om?
Ska jag behöva tolka...? Zooplankton.
- Det finns i petroleum. - Det... kan gå att ordna.
Kom då, Lilia. Efter dig. Skynda!
Nu behöver jag bara en jättestor kittel.
Det kan gå.
Ingen bil. Ingen bensin.
Okej, jag tänker mig petroleum...
...gelé!
- Vi hittar det. - Hur då?
Klart Vägen har Jens hudvårdsprodukter.
Men är det ekologiskt innehåller det väl inget petroleum?
Inga kvacksalvare går mig förbi. Vi synar hennes bluff, tycker jag.
Försök att rädda Agatha.
Jättebra plan. Men vi ska väl hitta ingredienserna först?
- Ja. - Okej.
- Här finns inget, vi fortsätter. - Vänta.
Är det där eukalyptus?
Eteriska oljor.
Ödleögon.
Även kallat senapsfrön.
Vill du se?
Mamma?
Du är en besvärlig kvinna.
Mamma? Är du verkligen här?
Din mormor dog idag.
Det var tusentals mil bort, men jag kände det likväl.
Nu är det min tur. Den kommer att ta livet av mig.
Säg inte så!
Och nu...är du ingenting.
Jag kan inte skydda dig!
Hon är död! Alla är döda!
Okej.
Alice...
Jag hittade rökelsehartset. Vi går tillbaka till köket.
- Mår du bra? - Nej.
- Gör du? - Verkligen inte.
- Vi hittade rökelseharts. - Tittade du i skafferiet efter innanmätet?
Ja.
Jaha, det är ett äckligt sätt att säga honung.
Ja.
Vi hittade allt. Vad mer?
Vad är det där?
Är det där...
Saltvatten.
Befinner vi oss under vatten?
- Hur länge håller den? - Och vad händer när den går sönder?
Nej, tack.
- Få undan päronen! - Ja, ja. Jag vet.
- Såja, Jen. - Fint.
Skynda.
Beståndsdelarna måste tillsättas i en viss ordning - innanmätet och ögat först.
Så.
Sen rökelsehartset.
Nej, vänta. Flytta på dig. Var är zooplanktonet?
Här.
Är det naturligt eller inte?
- Häll i det. - Jag visste det.
- Nu? - Såklart. Tre droppar.
- Okej. - Ingen brådska.
- Men för i...! - Jag hjälper dig.
En, två, tre.
Det funkar. Eller hur?
Vadå? Vad är det för fel?
- Hur ska vi få det att koka? - Tänkte du inte på det innan?
Mitt i min hallucination? Nej, det gjorde jag inte.
- Finns det en sous vide här? - Smart.
- Vet folk vad det är? - Det är en lyxig köksmaskin.
Den håller en viss temperatur på vattnet. Min pappa älskar sin.
Sött.
- Tonåring! - Ja?
Rör om med din huvudhand, motsols.
Åt vänster.
Nu rycker alla bort ett hårstrå.
Bara ett enda strå. Skynda er.
Agatha!
Vad såg du?
Inget.
Agatha, vi behöver ditt hår.
Vänta.
Nu.
- Sluta röra. - Okej.
Nu fattar vi varandras händer och rensar våra sinnen.
När våra avsikter går samman blir vattnet coelinfärgat.
- Vad hade vi för avsikter nu igen? - Att inte dö.
Jag blandar alltid ihop färgerna. Är coelin grönt?
- Nej, blått. - Då funkar det inte.
Det är lite blågrönt, kanske turkost?
- Det är grönt! - Nåt gick fel.
- Jag måste ha glömt nåt. - En minut kvar.
- Vad glömde du? - Vet inte, det är första gången!
- Jag gör retinolserum för bövelen! - Femtio sekunder.
En gång i tiden hade jag kunnat lösa allt med en gest. Men nu...är jag bunden.
Han stal min magi.
Vi kommer att dö här. Jag vill inte dö här.
Jag kan inte dö här!
- Jag har alltid hatat dig. - Är det här ett peptalk...?
Men jag lämnade dig ifred, för det du gjorde var viktigt.
Inte hälsodravlet, utan ditt riktiga värv.
Du kan bli den häxan igen.
De må ha tagit dina krafter, Jen, men de kan inte ta din kunskap.
Jen?
Blod.
- Vems och hur mycket? - Blodet från en oförgiftad.
Trettio sekunder.
- Tack för att du är minderårig. - Agatha!
Inte än.
Nu!
- Timern går fortfarande. - Mrs Hart!
- Här! - Skicka vidare.
- Kom igen. - Är hon vaken?
- Jag vet inte. - Häll det i munnen på henne!
Funkade det?
Är det där utgången?
Jag vägrar klättra in i en ugn.
Det hände en av mina vänner. Hon slutade som...
Ur vägen!
Okej...
Nej. Nej.
- Hjälp mig med henne! - Sällan!
- Vi vet inte vad som händer annars. - Okej då.
- Jag tar fötterna. - Vänd henne på rygg och lyft.
Hur kan hon vara så tung?
- Vi tar emot henne. - Tryck in henne bara.
- Din tur. - Okej.
Min tur!
- Lite ringrostig? - Lite förrädisk?
Sluta. Vi lever. Vi klarade den första prövningen.
- Alla klarade sig. - Inte alla.
Sharon är död.
Vem är Sharon?
Översättning: Dennis Johansson