Дідусь із бабусею повертаються цього тижня.
- Не хочу, аби тут був безлад. - Так. Влетить же за мене, а не за оце.
Я бачу ту дірку. Бачу зараз, бачу уві сні.
Срана дірка досі тут!
Дідусю, вже понад тиждень пройшов.
Точно не варто найняти професіоналів?
Твій двоюрідний дядько Споджієра бачив,
як будували Емпайр-Стейт-Білдінг.
Попрошу трохи поваги.
Ми майже закінчили. Ще трошки того й цього, і все.
У тебе не голова, а пусте відро.
Італійська лайка.
Розслабтеся.
У нас часу аж до п'ятниці.
Учора ти казав, що вони будуть у вівторок.
Скажи, що записав дату. Наші життя на кону.
Мені не треба записувати.
Вони повертаються в день, коли я роблю стрижку.
І коли це?
Я не пам’ятаю.
Дідусю, то вони повертаються…
Сьогодні!
Моя кухня!
Хтось сьогодні помре.
Наше місце туси те саме І щотижня щось трапляється з нами
Що ще робити? Лиш ляси з тобою точити
У нас усе кльово
Привіт, Вісконсине!
ШОУ 90-Х
Все скінчено.
Підвал заколотять, а я поїду в Чикаго.
Я помру й не повернуся.
Не хвилюйся. Ми втечемо разом.
Я буду Тельмою. А ти - Луїзою. У нас такі ж зачіски.
- Ми будемо разом проти світу. - І світ виграє.
Тільки б мої не дізналися.
Вони мені за пірсинг таке влаштували.
Твої батьки жорсткі.
Покажеш?
Мене не турбує її пірсинг.
У мене дірка на кухні!
Мене теж не турбує. Просто хочу побачити.
Народ. Усе добре.
Ми лише невинні дітлахи,
яких залишили під наглядом ненадійного опікуна.
Ні. Я так просто не здамся.
Я першим скину вас за борт.
- Навіть мене? - Я лише тебе й знаю.
Привіт. Перед сваркою хотіла запитати, як там Париж?
Чудово.
Погода була гарна.
Їжа була така собі.
А в моєму будинку
дірка!
Побиті всі мої чашки! Мої чайні чашки, чашки для кави, чашка для соусів.
Знаю, що це посудина! Я засмучена!
- Ми не хотіли… - Мовчати!
Я дістаю батога!
Ніхто з вас ніколи не побачить фотографії з моєї поїздки.
Навіть ті, де діти курили.
Це жорстоко, але справедливо.
Гадаю, усі погодяться, що урок ми засвоїли.
Це вам так легко не обійдеться.
Мені потрібне ім'я і дупа цапа відбувайла!
Мене звати Нейт, і це моя дупа.
Це все моя провина.
Я перевищував швидкість, махав руками й утаранився у ваш будинок.
Решта може йти.
Ти відплатиш мені своїми стражданнями.
Я перерахую імена кожної порцелянової фігурки, яку ти вбив.
Почнемо з Аннет.
Вона була лебедем, що тримала мої серветки.
Друже, що ти робиш? Тобі твоя дупа ще потрібна.
Це на краще.
Ніккі подумає, що я герой, і знову закохається в мене.
Це спрацює.
Знаю.
Я можу сказати про це лише тобі.
Нехай це лишиться таємницею.
Нехай ключі будуть у тебе.
Холодні.
Мій вінчик сплюснувся!
Щасти тобі, брате.
Її віничок сплюснувся!
А це означає, що я маю вести її в магазин кухонного приладдя!
А це моє особисте пекло.
Тож ласкаво прошу у твоє власне.
Ви поведете мене обирати костюм?
Ні.
Але приготуйся відчути біль,
піт, сльози й приниження!
Схоже на підбір костюмів.
Нейт - справжній герой.
А дідусь Боб -
розчарування.
- Чому Нейт це зробив? - Не знаю.
Ніхто не знає.
Мені так шкода.
Тому я радий, що в мене немає совісті.
Ти наче серійний убивця.
Вони люди діла.
Потрібно якось йому віддячити.
Чимось приємним для нього. Що він любить?
Професійний реслінг.
На день народження прибережемо шматок торта, якщо раптом завітає Родді Пайпер.
Він розплачеться.
Перед сном
Нейт голим позує із цим поясом.
- Звідки ти це знаєш? - З ночівлі.
У них одна на тиждень. Нічний з'їзд.
Не промовляй цю назву. Вона дає їм силу.
Що я чую? Заздрість.
Заздрість.
ТУСОВНИК
Що за Тусовищик?
Це ж реслер. Як ти могла не знати?
Любиш реслінг?
Спітнілі м'язисті хлопці борються в костюмах
і обзивають одне одного.
Це якраз те, що я люблю.
Проблему вирішено.
Дамо йому ще голого хлопця.
Тільки не це.
Щоразу як він приймає ванну, там штук 20 плаває.
А як вам моя ідея?
Ти її не казав.
У Мілвокі буде реслерське змагання.
Тусовник буде там. Я справді ніколи цього не казав?
- Їдьмо за автографом. - Знаєш, що ще потрібно?
Той, хто не піде.
Так, я якось плавала із цими статуетками.
Гадаю, я віддячила йому.
Добре. Тоді це на нас.
Перед виходом попісяй.
Я не хочу.
Я вже це чув. Ти посидь й подивися, що із цього вийде.
Гаразд, пане Формане. Я поприбирав на дворі.
Дірок немає, тож зайдіть через пів року.
Радий, що ти зберіг почуття гумору.
Коли воно зникне, моя робота закінчиться.
Тепер позбудься гнізда шершнів на задньому дворі.
Це ж небезпечно.
Для цього потрібен костюм.
Костюм?
Діловий піде?
Гаразд! Я біжу.
То це я маю все робити, лінивий засранцю?
Ці губи цілували тітку Марію?
І я мрію поцілувати її знову.
Я теж сумую.
Марія.
Реде, ми підемо пізніше, бо дуже засумували.
- До завтра. - Ні!
Завтра в нас особливий день.
Обіцяв зводити його в парк розваг.
До наступного тижня.
Не хвилюйся. Вас звільнено.
Від чого? Ми нічого не робили.
Не робили.
Добре. Вони сплять.
Рятуйтеся!
Ти дійсно разом з Нейтом приймала ванну з фігурками?
Так я взагалі змусила його прийняти ванну.
Дівчата.
Схоже, вам уже краще.
Ну, блендер вижив, тож я зробила трохи коктейлів.
Я тут вирішила,
що зроблю собі гірше, якщо не покажу вам фото з поїздки.
Ще три сумки нагорі.
Тільки проявила.
Хочеш нюхнути?
Зробімо все по черзі.
О ні. Я забула про мариновані яйця.
Їх уже потрібно вийняти з маринаду.
Так. Вони стають солоними, і люди згадуватимуть про це кожну Пасху.
Серйозно? Маринад?
Я мариную.
Гаразд. Це ми на зупинці в Атланті.
Це фото, тож так і не скажеш. Тротуар рухається сам.
Це пані, яка нас фотографувала.
Її звати Даєн. Вона домогосподарка з Талси.
І це фото, на якому фото її дітейу її гаманці.
Привіт усім! Готові тусуватися?
Так!
Шкода, що Нейт не тут.
Ми дихаємо одним повітрям із Тусовником.
Якщо він відригне, вдихаймо.
Я не розумію, чому Нейт так учинив.
Хто знає? Життя - загадка.
Ми зроблені з частинок, яким мільярди років, але не можемо купити пива?
- Оце серйозна тема. - Що? Ти так дивно поводишся.
Нейт розповів тобі причину, так?
Так, гаразд? Але інформація надійно захована. Мій пах під захистом.
- Гадаю, я зможу туди потрапити. - Чорт. Ми про це не подумали.
Привіт.
Це неймовірно переконлива золота пудра.
- Твоя дівчина допомагала? - Ні, у мене немає дівчини.
- Дружина допомагала? - Не той напрямок, чуваче.
- Ти… - Можемо не грати в цю гру.
- Скинемося на попкорн? - Я вже їв.
- Чому я це сказав? - Ходімо зі мною.
Я не можу назвати причину.
- То Нейт важливіший за мене? - Ні.
То я важливіша за Нейта?
Не змушуй обирати між моїми най-най.
Ласкаво прошу на вечірку!
Чекайте. У нас тут розмова.
Леє, викажи трохи поваги.
У нього є тигр.
Він гуляє. Не випускайте собак в Орландо.
Можна я дещо спитаю?
Хто важливіший: дівчина чи найкращий друг?
Моя дівчина тебе прислала?
Скажи Беці, що я там, де й обіцяв бути.
Але скажи м'якше.
Ми прийшли отримати автограф.
От він розуміє, чому ми тут.
Ніхто нічого не підпише, поки ти не розблокуєш промежину із таємницею Нейта.
Ви надто дивні. Наступний!
То Боб і Джеппетто повернулися й дійсно щось зробили?
Повернувся дядько Споджієра, але він тряс розарієм і плював на землю.
Я все це зробив. Я майстер на всі руки.
Що ж.
Гарна робота для хлопця,
у якого по венах тече отрута шершня.
Мені не болить, але бачу я лише в чорно-білому спектрі.
Мабуть, у вас так було в дитинстві.
Ти й фургон свій полагодив?
Бо він має надто гарний вигляд, як для машини, що в'їхала в стіну.
Тож ти взяв провину своїх пришелепкуватих друзів на себе.
Так.
Але воно того варте.
Ніккі думає, що я крутий.
Я дарма порвав із нею,
і хочу повернути її.
Жертва заради кохання.
Багато хлопців ішли й не на таке.
Чому, думаєш, я в Париж полетів?
Точно не для того, щоб побачити Париж.
Привіт, Нік. Я хотів би поговорити, але я надто зайнятий тяжкою працею.
Гаразд. Я теж не можу говорити. Це мій шанс утекти.
Пані Форман показала мені фото жінки, яка була схожа на її бабусю.
Тоді почала шукати фото бабусі, аби довести це.
Я тікаю.
Ось ти де.
Такі ж вуса. Здуріти.
Тусовнику, підпишете це для мого друга?
Вечірка скінчилася. Я їду у Вічіту на відкриття «Кракер Баррел».
Мене не запросили.
Просто ще ніколи не бачив нового.
Піду віділлю й у дорогу.
Капець.
Я хотів порадувати друга, а ти пристала.
Чому? Бо я хочу, щоб ми говорили правду?
Гаразд. Якщо ми такі чесні, розкажи таємниці Ґвен.
Гаразд.
Вона народилася з хвостом.
І перш ніж навчилася ходити, пересувалася кухнею за допомогою нього.
Добре. Було б круто, але це неправда.
Скажи справжню.
У цій ситуації я можу вчинити правильно?
Принаймні подумала я правильно.
Так, це моя провина. Тепер нам нічого дарувати Нейту.
Де ти був?
Ви не повірите,
але я цілувався з тим хлопцем.
Авжеж.
Узяли автограф?
Ні. Ми їдемо додому ні з чим.
Не ні з чим.
У мене була радісна подія. До іншого мені байдуже.
Ідемо звідси.
А де Лея?
- Привіт. - Якого біса?
- Тобі тут не можна бути. - Повірте, я й не хочу.
- Але ви мені потрібні. - Це ти надсилаєш мені моторошні листи?
Сама розбирайся з попелом мами.
І в нас не буде весілля.
Ні, просто підпишіть оце.
Ні. Це створить незручний прецедент.
Слухайте. Якщо не підпишете, я скажу Ребеці, що бачила,
як ви йшли в мотель з офіціанткою з «Кракер Баррел».
Вона б повірила.
Я зруйную вашу кар'єру.
Не перекреслили Т.
Панянко, Доні Електрик отам.
Іди звідси.
Ось ти де.
На чому ми зупинилися? Це жарт. На Парижі!
Пані Форман. Як ви мене знайшли.
Пощастило.
Моя повага!
Я б хотіла лишитися, але мушу почитати Біблію сліпим собакам.
Іди рятуй ті пухнасті душі.
Сліпим собакам?
Я читаю собакам.
Гаразд, ти бачила багет?
А як тобі пакет багетів?
Круто!
Оце прикольно. Оце біде.
Я намовила Реда спробувати, а він так розізлився.
Новий інопланетний володар любить мене, бо я добре чешу ноги,
пропонує помилувати дорогих мені людей.
Тоді я обертаюся до неї і кажу:
«Дорогих? Гадаю, це стосується й тебе, дівчинко».
Так би я повернув Ніккі, якби до нас уторглися інопланетяни.
Якби президент почув твою розмову,
він зробив би щось зі свинцем у воді.
Я дуже сумую за нею.
Коли я був поруч із нею,
мені було чим пишатися. Тепер здається, що в мене немає нічого.
Я колись так само почувався.
Тепер я й імені тієї дівчини не пам'ятаю.
Мері Бет Вотсон.
Дівчата. Вони правлять світом.
За першої нагоди скажу Ніккі, що кохаю її.
І якщо це спрацює, мені не доведеться одружуватися з іншою, як вам.
Ні, я не це сказав.
Слухай, ти хороший малий.
Ти вмієш працювати руками.
Не принижуй себе так.
Це моя погана звичка.
Слухай, якщо ти справді хочеш її повернути,
не стрибай їй на коліна, як маленький песик.
Будь упевненішим. Почекай трохи.
Вона це побачить і, може, у вас щось вийде.
- Хочу вас обійняти. - Не варто.
- Ходіть сюди. - Ні.
Уявіть, що я Мері Бет, і пориньте в мої обійми.
- Ми в тому будинку? - Нарешті так.
- Гаразд, досить. - Добре.
- Нейте, ми тобі дещо принесли. - Тусовник підписав це для тебе.
Він торкався цього власними руками?
Ну…
Так.
Ось тут я їм круасан біля Ейфелевої Вежі.
Він починає з Ейфелевої Вежі?
Мені довелося дивитися «Фореста Гампа» на літаку покадрово.
Ти чудова,
як моя Марія.
Ось Ред навпроти Тріумфальної арки.
Ні! Я не хочу дивитися на нього.
Саме так.
Отут я доїдаю круасан біля стенда з квітами.
Я на вигляд старий,
але важливі частини ще молоді.
Я тебе не розумію, але погоджуюся.
Переклад субтитрів: Павло Дум'як