‫גוון, מכנסי הפעמון שלך.‬
‫את נראית בהם כל כך טוב‬ ‫עד שלרגע שכחתי שאני גיי.‬
‫מצאתי אותם בעליית הגג שלי.‬ ‫יש שם כל מיני דברים מגניבים.‬
‫וגם…‬
‫וזה הולך להעיף לך את הסכך…‬
‫יש לנו עליית גג.‬
‫זה מסביר הרבה דברים.‬
‫היד שלי נתקעה פעם בתקרה כשרקדתי‬ ‫ונתתי אגרופים עם שיר של בילי איידול.‬
‫כשהוצאתי אותה משם‬ ‫היו בה סוכריות קופצות וחוטיני.‬
‫אז חשבתי שזה מה שבתים עשויים ממנו.‬
‫איך זה שאתה בסדר? אתמול ראיתי אותך‬ ‫משפיל את עצמך בפומבי מול האישה שאתה אוהב.‬
‫שמעתי שזה היה מביך ברמה אחרת.‬
‫גרוע יותר מזה‬ ‫שהקאתי פעמיים בהופעת החג שלי.‬
‫נאלצתי לקנות לבית הספר מגב חדש.‬
‫אני לא יודע. אני דווקא מרגיש די טוב.‬
‫עכשיו ניק יודעת‬ ‫מה אני מרגיש, והחבר שלה התעצבן,‬
‫וזה אומר שנראיתי מגניב בטירוף.‬
‫אתה יודע מי עוד מגניב בטירוף?‬
‫ג'ון רמבו.‬
‫הנה אתה, דפוק אחד. מה הבעיה שלך?‬
‫אתה אוהב אותי? איזה קשקוש.‬
‫אתה פשוט לא מסוגל לראות אותי עם מישהו אחר.‬
‫ניק, זה אמיתי. תראי את הפרצוף שלי.‬
‫זה הפרצוף שאתה עושה כשאתה משתין ביער.‬
‫ואת יודעת שאני אוהב גם את זה.‬ ‫את מוכיחה את הטענה שלי.‬
‫אין לי סיבה להאמין לשום דבר שאתה אומר.‬
‫אתה כמעט נישקת את ליאה,‬ ‫זרקת אותי מול החברים שלי‬
‫ואתה אומר לי שאתה אוהב אותי‬ ‫רק כדי שתוכל להיפרד מבטסי.‬
‫הקיץ הזה היה מטורף‬ ‫עד כדי כך ששכחתי שהוא נישק את ליאה.‬
‫כמעט.‬
‫אני לא מסוגלת אפילו‬ ‫להיות באותו חדר איתך כרגע.‬
‫ראיתם איזה זיכרון יש לה?‬
‫זה סקסי, נכון?‬
‫- יוני 1996 -‬
‫"מבלים בשכונה, שום דבר לא השתנה‬
‫"אין לאן לשאוף, רק לדבר בלי סוף‬
‫"אנחנו בסדר, אנחנו בסדר"‬
‫שלום, ויסקונסין!‬
‫- מופע שנות ה-90 -‬
‫נו, באמת…‬
‫קיטי.‬
‫כרגע מצאתי עוד דוח‬ ‫שקיבלת על נסיעה במהירות מופרזת‬
‫מוסתר במגירת הירקות!‬
‫אני יכולה להסביר.‬
‫קיבלתי עוד דוח על מהירות מופרזת‬ ‫והחבאתי אותו במגירת הירקות.‬
‫זה הדוח השלישי שלך השנה.‬
‫תעריף הביטוח שלנו יעלה.‬
‫ועכשיו אני צריך להתקשר‬ ‫לסוכנת שלנו ולדבר בקול הנחמד שלי!‬
‫"שלום, מארשה.‬
‫"מה שלום הבעל?"‬
‫זה פשוט למות!‬
‫הדוח השלישי שלך?‬
‫עכשיו ישללו לך את רישיון הנהיגה.‬ ‫-מה?‬
‫אסור לי לאבד את הרישיון שלי.‬
‫הלימודים מתחילים בקרוב.‬ ‫איך אני אגיע לעבודה?‬
‫ולבינגו!‬
‫זה המקום היחיד שאני יכולה לצרוח בו עדיין!‬
‫אולי יוותרו לך. באיזו מהירות נסעת?‬
‫אני לא יודעת. בדיוק שמעתי את "סלברייט"‬ ‫של "קול אנד דה גאנג" ופעלתי לפי ההוראות.‬
‫זה התגמול שלי על כך‬ ‫שלקחתי את ליאה לחנות הסדקית.‬
‫היא חושבת שאני אוהבת‬ ‫את הצמידים שהיא מכינה.‬
‫בטח יש לי אלפים כאלה.‬ ‫הם נראים כמו שיניים מיובשות קטנות על חוט.‬
‫רגע, ליאה הייתה במכונית?‬
‫תגידי לה לומר לשופט‬ ‫כל מה שצריך כדי שהדוח יבוטל.‬
‫שאני אבקש ממנה לשקר?‬
‫היא כל כך מתוקה. אני לא יכולה.‬
‫הילדים שלי עושים את זה תמיד.‬
‫בזכותם נחלצתי מאישום‬ ‫בשכרות בפומבי, השתנה בפומבי,‬
‫ונשיקה צרפתית לשוטר בפומבי.‬
‫אני מתה על יום פטריק הקדוש.‬
‫אתם מאמינים שבוב השאיר‬ ‫את כל הדברים האלה כאן כשהוא עזב?‬
‫זאת כמוסת זמן משנות ה-70!‬
‫בגדים, תקליטים, ובקבוקון כדורים.‬
‫קואלוד. זה לקואלות?‬
‫לא להיט שמבנה הגוף שלי הוא כמו של בוב,‬
‫אבל זה נראה כל כך טוב עליי.‬
‫נראה לך שעדיין יש לי סיכוי עם ניקי?‬
‫ברור. אם לא היה אכפת לה,‬ ‫היא לא הייתה מתעצבנת כל כך.‬
‫היא לא אמרה שהיא לא אוהבת אותך.‬
‫היא אמרה שהיא לא מאמינה שאתה אוהב אותה.‬
‫אתה חייב לגרום לה להאמין.‬ ‫-אני יכול.‬
‫תראה, פעם שכנעתי סוס שגם אני סוס.‬
‫מצאתי את הנעליים.‬
‫לעזאזל, זה נעול.‬
‫לא נועלים נעליים אלא אם הן ממש פנטסטיות.‬
‫מה אם אני אעשה משהו ממש מרשים?‬
‫כמו…‬
‫להחזיק רדיו-טייפ מעל לראש,‬ ‫או למלא אמבטיה בשרימפס?‬
‫כן. תעשה את זה. זה חזק.‬
‫אל תעשה את זה,‬ ‫אבל הרעיון של מחווה מרשימה הוא נכון.‬
‫אח שלי, יש לה חבר. היא לא תאהב את זה.‬
‫אז למה זה ככה בכל קומדיה רומנטית?‬ ‫-כי גברים כותבים אותן.‬
‫ומי מכיר נשים טוב יותר מגברים?‬
‫אני רגוע.‬
‫לחם בננה, פאי אפרסקים, ופל שוקולד צ'יפס,‬
‫מקרוני עם גבינה, גבינה עם מקרוני.‬
‫אלה שני דברים ממש שונים‬ ‫ושניהם ממש טעימים. תאכלי.‬
‫מה קורה, סבתא? את מתאמנת לחג ההודיה?‬
‫אני עושה את זה רק בלילה,‬ ‫כשכולם ישנים. זה בשבילך.‬
‫בלי שום קשר…‬
‫את זוכרת שבשבוע שעבר סבתא‬ ‫נסעה מהר וקיבלה את הדוח המעצבן ההוא?‬
‫כשטסת הביתה כדי לראות את הסוף‬ ‫של תוכנית הסרטונים הביתיים המצחיקים?‬
‫הייתי חייבת לראות אם "חתלתול מתעטש‬ ‫על עוגת יום הולדת" ישרוד שבוע נוסף.‬
‫קיוויתי שתוכלי לבוא איתי‬ ‫לבית המשפט ולצ'קלף בכמה פרטים,‬
‫כדי שאני לא אסתבך.‬
‫את רוצה שאני אשקר?‬
‫לא שתשקרי. שתצ'קלפי.‬
‫זה יהיה מתוק, כמו עוגת הצ'וקולד הזאת.‬
‫אני עושה בשבילך דברים‬ ‫בלי לשאול הרבה שאלות.‬
‫זה לא מנוגד לכל מה שלימדת אותי?‬
‫עכשיו נזכרת להיות ילדה טובה?‬
‫אל תחשבי שאני לא שומעת אותך‬ ‫עושה קרבות דגדוג עם ג'יי בחדר שלך.‬
‫בחייך, סבתא. לשקר בבית המשפט‬ ‫זה עניין ממש רציני. אני לא מסוגלת.‬
‫בחייך, זה בית המשפט לתעבורה,‬
‫לא משפט הרצח של או-ג'יי.‬
‫- ניקי -‬
‫זאת מחווה מרשימה.‬
‫- נייט -‬
‫הגיוני שזה ככה,‬ ‫כי אני הרבה יותר גדול ממנה.‬
‫מה נראה לך שאתה עושה?‬ ‫ניקי היא החברה שלי. למה ציירת את זה כאן?‬
‫זה נקרא חופש הדיבור.‬
‫אם זה לא מוצא חן בעיניך,‬ ‫תתלונן בפני שבועת האמונים.‬
‫הבחור שלי יודע דברים.‬
‫תמחק את זה,‬
‫או שתהיה פה תגרה.‬ ‫-תיזהר.‬
‫אתה מתגרה בגורלך.‬
‫בדיוק!‬
‫בסדר. בוא נעשה את זה כאן ועכשיו.‬
‫זה קורה!‬
‫אני בדרך לחזרה,‬ ‫אז אני לא יכול להילחם בך כרגע.‬
‫אולי בשעה ארבע?‬ ‫-אי אפשר.‬
‫אני עושה קניות לשנת הלימודים עם אימא שלי.‬ ‫-זה נכון.‬
‫הנעליים שאבחר היום ילוו אותי‬ ‫במשך כל השנה, אז אסור לי להבריז.‬
‫בוא נסגור על חמש.‬ ‫-תלוי מתי נסיים את המערכה השלישית.‬
‫לא כולם זוכרים את התסריט בעל פה…‬ ‫למרות שהם קיבלו אותו לפני חודש.‬
‫אולי בשבע וחצי?‬
‫סגור.‬ ‫-סגור.‬
‫סגור.‬ ‫-סגור!‬
‫אני אמרתי את ה"סגור" האחרון.‬
‫זה יצא ממש מושלם.‬
‫גבר, אתה תכסח לו את הצורה.‬ ‫ואני אוודא שניקי תראה את השלט הזה.‬
‫אתה תצטרך רק לחכות שהיא תרוץ אל זרועותיך.‬
‫אף אחד לא מטפל בעניינים כמוך.‬
‫מי שמתעסק עם המדהימים, לא נשאר בחיים.‬
‫הכול טוב, איש?‬
‫דוד רון?‬
‫תנוח קצת.‬
‫ואו, שכחתי שכל זה נמצא כאן למעלה.‬
‫כשעזבנו וארזנו את החפצים,‬ ‫לא הצלחתי לעבור בפתח של עליית הגג.‬
‫כי הזנחת את עצמך?‬ ‫-ממש לא.‬
‫ממש גרתי במכון הכושר‬ ‫והשתמשתי בכל מיני חומרים.‬
‫סטרואידים, הורמון גדילה,‬ ‫טסטוסטרון של סוסים…‬
‫הם הפכו את הענבים שלי לצימוקים,‬ ‫אבל הכתפיים שלי היו ממש פיצוץ.‬
‫זה פשוט מרתק.‬
‫אתה זוכר את הצופן של התיבה הזאת, או לא?‬
‫לגמרי זוכר.‬
‫שלושים ושתיים…‬
‫עשרים ושבע…‬
‫שלושים ושש.‬
‫המידות של מידג'.‬
‫רגע, זה היה לפני שקנינו לה בלקון חדש.‬
‫היא מלאה בזיכרונות משפחתיים.‬
‫איפה הנעליים, זקן?‬
‫זאת השמלה שדונה לבשה כשנסענו לדיסנילנד.‬
‫למעשה זה היה‬ ‫רק מתקן רכיבה ליד חנות המכולת.‬
‫אבל אתם מכירים ילדים.‬
‫הם טיפשים.‬
‫התמונות של מידג' לפני ואחרי!‬
‫מלאכית שלי.‬
‫תראו את הבזזים האלה!‬
‫והזוכה בפרס בסך 10,000 דולר הוא…‬
‫"חתלתול מתעטש על עוגת יום הולדת"!‬ ‫-יש!‬
‫כי זה סרטון הווידאו הביתי הכי מצחיק!‬
‫הוא לא היה מצחיק יותר‬ ‫מ"סבתא מאבדת את החלק העליון במגלשת המים".‬
‫זאת הייתה סדרה של החלטות גרועות.‬
‫שלושתנו צריכים לדבר.‬
‫סבא, סבתא לוחצת עליי לשקר בבית המשפט.‬
‫לא הייתי אומרת "לוחצת".‬
‫מצאתי את הפתק הזה מתחת לכרית.‬
‫"עשי את הדבר הנכון.‬ ‫אני יודעת איפה את ישנה."‬
‫באמת, קיטי?‬
‫את מתכננת לסבך את הנכדה שלנו בעניין הזה?‬
‫אהבתי.‬
‫גם אתה רוצה שאני אשקר?‬
‫אם הדוח הזה לא יבוטל,‬
‫תעריף הביטוח שלנו יעלה ב-200 דולר לחודש.‬
‫אני לא יודע כמה המוסר שלך שווה, לדעתך,‬
‫אבל זה פחות מ-200 דולר לחודש.‬
‫מי אתם?‬
‫- "פוינט פלייס זולה" -‬
‫אהבתי שהבגדים שלנו תואמים.‬
‫בוא נעצור ונצלם תמונה לחג המולד.‬
‫יש לנו עבודה, קיטי.‬
‫כן. עבודה מלוכלכת.‬
‫אתה יודע מה אהבתי בפריז?‬
‫את ההבדלים הקטנים.‬
‫למשל, במקדונלד'ס.‬
‫אתה זוכר איך קראו שם‬ ‫להמבורגר של רבע ליברה עם גבינה?‬
‫"רויאל" עם גבינה.‬
‫זה פשוט מבריק!‬
‫האנשים באירופה ממש חכמים.‬
‫הם עובדים לפי השיטה המטרית.‬
‫אין להם מושג כמה זה רבע ליברה.‬
‫בפעם הבאה שנהיה באירופה,‬ ‫אני רוצה ללכת להולנד.‬
‫אתה יודע מה שמים שם על צ'יפס במקום קטשופ?‬
‫מה?‬
‫מיונז.‬
‫ראיתי בטלוויזיה!‬
‫הצ'יפס ממש שוחה בזה!‬
‫אתם מתחילים להפחיד אותי.‬
‫רק תחשבי על זה.‬
‫אבל ממש תחשבי על זה.‬
‫היי. בואי לסיבוב.‬
‫ראיתי את מגדל המים, ג'יי.‬
‫אבל ראית שהוא‬ ‫כתב עליו "נייט אוהב את ניקי"?‬
‫בחייך, ניקי.‬
‫אני עם נייט מתחילת הדרך.‬
‫הוא ממש אוהב אותך.‬ ‫-אם זה היה נכון,‬
‫הוא היה קולט שאני תמיד‬ ‫נפגעת מכל השטויות שלו.‬
‫עכשיו אני נמצאת‬ ‫במערכת יחסים בוגרת, עם מישהו ברמתי.‬
‫מה אם אני אלמד אותו להיות בוגר כמוני?‬
‫אתה חושב שה"פאוור ריינג'רס" אמיתיים.‬
‫יום אחד המגה זורדים‬ ‫יתקפו אותנו, ואז תהפכי למעריצה!‬
‫סיימנו כאן.‬
‫רק שאלה זריזה.‬
‫מה דעתך על מצב שבו‬ ‫שני בחורים נלחמים בגלל מישהי,‬
‫והיא נשארת אצל המנצח,‬ ‫כמו דוב צעצוע שזכו בו ביריד?‬
‫מה? נייט הולך להילחם בתיאו?‬
‫הערב, בשבע וחצי.‬
‫למה כל כך מאוחר?‬
‫אל תשאלי. היה ממש סיוט לתאם את זה.‬
‫אני לא מצליחה לשכנע את ליאה.‬
‫גידלנו אותה נכון‬ ‫ועכשיו אנחנו משלמים את המחיר.‬
‫אז את צריכה לשכב עם השופט‬ ‫או לעורר בו סימפתיה איכשהו.‬
‫שתי הדרכים פועלות, אבל אחת כיפית יותר.‬
‫למה שלשופט תהיה סימפתיה כלפיי?‬
‫השיער הזה, העור הזה…‬
‫תסתכלי עליי. אני זוהרת.‬
‫אז שימי את מגף השבר שלך‬ ‫ותעשי כאילו נפצעת שוב בקרסול.‬
‫לכי עד הסוף. תמציאי סיפור רקע.‬
‫אבל את צריכה להיות ממש מחויבת.‬ ‫-אני לא יודעת אם אני יכולה.‬
‫בבקשה, מותק.‬ ‫-תודה, מותק.‬
‫לזאת יש הרבה יותר עוצמה מאשר לקודמת.‬
‫בואי הנה.‬
‫אני ממש מצטערת. אני באה.‬
‫רד, משהו נתקע פה!‬
‫אני עדיין יכול להרגיש‬ ‫בריחו של תרסיס השיער שלך, מידג'.‬
‫אני לא יודע איך זה אצל נשים, אבל…‬
‫אני השתמשתי בו כל הזמן.‬
‫אנו עדים להשפעה ארוכת הטווח של סטרואידים.‬
‫סבא בוב?‬
‫אולי תרד למטה?‬
‫אתה בטח רעב, או צמא, או צריך לשירותים.‬
‫אני בסדר. מצאתי כאן צנצנת חמוצים ישנה,‬
‫והיא ענתה על שלושת הצרכים האלה.‬
‫בחייך, סבא, אתה לא יכול להישאר כאן לנצח.‬
‫אתה תחסר לאיש שפורס את הנקניקים במעדנייה.‬
‫כשאני נמצא עם כל הדברים הישנים האלה‬
‫אני חוזר לזמנים הכי מאושרים בחיי.‬
‫אם ארד למטה,‬
‫כל זה ייעלם.‬
‫אני עדיין כאן רק כי אני‬ ‫ממש רוצה את הצעיף שהוא בוכה לתוכו.‬
‫את יודעת,‬
‫החיים יכולים להיות מטורפים‬ ‫ולמשוך אותך בכל מיני כיוונים.‬
‫אבל זה רק רעש רקע.‬
‫משפחה היא הדבר הכי חשוב.‬
‫צריך להישאר מאוחדים, בכל מחיר.‬
‫בכל מחיר?‬
‫תמיד.‬
‫הוא כל כך רטוב!‬
‫נכון. הקדמתי בכמה דקות,‬ ‫כי זאת הייתה החזרה הכי טובה שלנו בכל השנה.‬
‫בוא נעשה את זה.‬
‫אני אפילו ארשה לך‬ ‫לתת את האגרוף הראשון. קדימה.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע.‬
‫אחת, שתיים…‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫משחרר את הגפיים.‬
‫אני מיומן בקרבות במה.‬
‫אולי אתה מכיר‬ ‫את המהלך הזה מ"הסוחר מוונציה".‬
‫אמרת "הבחור ממעבר החצייה"?‬
‫מה דעתך על קצת…‬
‫"סיפור הפרברים"?‬
‫גבר, עכשיו אתה פופאי?‬
‫אפשר להילחם כבר?‬
‫זה הסימן שלי.‬
‫מה לעזאזל קורה כאן?‬
‫למה אתה מחזיק‬ ‫את החבר שלי בצורה כל כך אלגנטית?‬
‫תיק מספר 526, קתרין פורמן.‬
‫אני כאן, כבודו.‬
‫ועכשיו כאן.‬
‫קיבלת דוח על נסיעה במהירות מופרזת.‬
‫מאה ועשרים קילומטרים בשעה ברחוב עירוני?‬
‫כבודו, לא הייתי עושה משהו כזה.‬
‫מאז שכמעט איבדתי‬ ‫את כף הרגל שלי, כל יום יקר לי.‬
‫אני לא רוצה לפרט‬ ‫כל מה שקרה וכמה אנשים הצלתי.‬
‫את לא אמורה לדבר עדיין.‬
‫חמישה אנשים.‬
‫אני כאן. אפשר לקבל רגע אחד עם הסבתא שלי?‬
‫בטח, מתוקה.‬
‫בהחלט לא.‬
‫אני לא יודעת בקולו של מי לשמוע.‬ ‫-זה אולם המשפטים שלי.‬
‫התנגדות!‬
‫היא הנכדה שלי.‬
‫אולי אני יכולה לדבר אל שניכם ביחד?‬
‫אני ארשה זאת.‬
‫הבנתי שהמעשה הנכון הוא לעמוד כאן לצידך.‬
‫משפחה קודמת לכול.‬
‫אוי, מתוקה…‬
‫משהו לא בסדר.‬
‫זה הפרצוף המתחרט של קיטי.‬
‫אני רואה אותו‬ ‫בכל פעם שהיא נתקעת בשיחה איתך.‬
‫לא הייתי צריכה לבקש ממך לעשות את זה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני מצטערת על הכול.‬
‫בואו נתקדם. את מודה באשמה, או לא?‬
‫מודה באשמה…‬
‫גם כנהגת שנסעה במהירות מופרזת וגם כסבתא.‬
‫וכשאני מחזירה קלטות וידאו,‬ ‫אני לא מתחשבת ומחזירה אותן להתחלה.‬
‫את יודעת, לא התכוונתי לעשות את זה,‬ ‫אבל הדבר האחרון שאמרת הרגיז אותי מאוד.‬
‫שלילת רישיון ל-60 ימים.‬
‫לא!‬
‫זה חודשיים.‬
‫אה, זה שום דבר.‬
‫את רוצה עוד?‬
‫תפסיקי לדבר, סבתא.‬ ‫-בסדר. תעלי, מותק.‬
‫סליחה, כבודו. אני מצטערת.‬ ‫לפעמים קצת קשה לי…‬
‫סליחה. אני ממש מצטערת.‬
‫זה ממש לא היה בתוכנית.‬
‫בסדר. להתראות.‬
‫כדאי שאלך לוודא שהיא לא תרד במדרגות.‬
‫להתראות, השופט ג'זנר.‬ ‫-היה עונג כמו תמיד, שרי.‬
‫בחייך, תיאו. חשבתי שאתה תהיה הבוגר פה.‬
‫גם אני.‬
‫אני המום.‬
‫זה כל כך מאכזב.‬
‫היו לי תקוות גדולות לגביך,‬ ‫אבל אתה רק עוד גבר-תינוק אחד.‬
‫הוא הגבר התינוק. אימא שלו הלבישה אותו.‬
‫אתה אל תדבר על אימאל'ה!‬
‫הוא מודה בזה, לפחות.‬
‫אתה גרוע יותר. אתה גבר-תינוק בסוד.‬
‫אתה רק משחק אותה בן אדם בוגר.‬ ‫-רק רגע.‬
‫את שיבחת את יכולת המשחק שלי?‬
‫תודה. כל כך נעים שמכירים בפועלי.‬
‫לא, אנחנו בהחלט נפרדים.‬
‫אני לא מאמין שאת בוחרת בו על פניי.‬
‫תראה, זה המצב.‬
‫והיית יודע את זה‬ ‫אם רק היית רואה את "הסוחר ככה יצא"!‬
‫זה באמת המצב, נכון?‬
‫תפסיק כבר.‬
‫ניק, אני באמת אוהב אותך.‬
‫אני יודעת.‬
‫אבל אני לא מרגישה כמוך.‬
‫כרגע, או לנצח?‬
‫הבנתי.‬
‫כן.‬
‫אתה תהיה בסדר.‬
‫ברור לך שהייתי יכול לכסח אותו, כן?‬
‫גם אני הייתי יכולה לכסח אותו.‬
‫מה הקטע, בוב?‬
‫תעשה כביסה!‬
‫יש לי הרבה בגדים,‬
‫אבל אלה הם היחידים שמשמחים אותי כרגע.‬
‫אתה בסדר?‬
‫לדעתי אפשר לומר…‬
‫שלא.‬
‫בוב, שמעת?‬
‫הרישיון שלי נשלל שלא באשמתי.‬
‫עכשיו אהיה זקוקה למישהו שיסיע אותי.‬
‫זה יהיה כיף.‬
‫"מבלים‬
‫"בשכונה‬
‫"שום דבר‬
‫"לא השתנה‬
‫"אין לאן לשאוף‬
‫"רק לדבר בלי סוף‬
‫"אנחנו בסדר, אנחנו בסדר"‬
‫שלום, ויסקונסין!‬
‫- ויסקונסין, המחלבה של אמריקה -‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬