‫אני לא מאמינה שבאמת נלמד ביחד.‬
‫אני חוששת, אבל באופן חיובי.‬
‫כמו כשמגיעים לקצה המדרגות הנעות.‬
‫אני מתה על ההרגשה הזאת.‬
‫את לגמרי דרדס.‬
‫והחברים הכי טובים שלי יעזרו לי להתאקלם.‬
‫אלו הנפשות הפועלות בתיכון פוינט פלייס.‬
‫הנה הספורטאים.‬
‫שלום, אישה. אפשר ללוות חמישה דולר?‬
‫ביקשתי ממך שוב ושוב לא לקרוא לי "אישה".‬
‫אבל את בחורה, ובחורות הן נשים תינוקות,‬
‫ולאותו עניין, אפשר לקבל חמישה דולר?‬
‫למה הוא מדבר ככה?‬ ‫-זה בית ספר ממש גרוע.‬
‫כאן מסתובבים הבנים הכי חרמנים.‬
‫שלום, בחורה.‬
‫נראה לך?‬
‫זאת המאפיה של פוינט פלייס.‬ ‫נראה להם שהם שולטים בבית הספר.‬
‫לא אכפת לי כמה אנשים‬ ‫נהרגו בתאונת השרשרת ההיא.‬
‫אני רוצה שוקולד חלב‬ ‫במכונת הממכר עד לסוף היום.‬
‫מי זאת?‬
‫תתרחקי מהם. הם הכי קשוחים בבית הספר.‬
‫אנשי סגל שפורשים בקרוב. אין להם מה להפסיד.‬
‫- קיטי -‬
‫על מה את מסתכלת, ילדה חדשה?‬
‫סבתא?‬
‫בואו נזוז.‬
‫אפילו בפנטזיות שלך את חנונית.‬
‫לא צריך להיחפז.‬
‫נשאר לנו עוד לילה אחד של קיץ,‬
‫ואנחנו תמיד מבלים אותו‬ ‫ביחד על הגג של בית הספר.‬
‫באמת?‬ ‫-כן. זה מראה איך השנה הבאה תהיה.‬
‫בבית הספר הזה מנסים להכניס אותנו לקופסה.‬
‫אבל אי אפשר להכניס אותנו לקופסה‬
‫אם אנחנו על הגג של הקופסה.‬
‫אני אוהב לעשות פיפי מהגג‬ ‫ולקלוע לתוך פח האשפה.‬
‫לכל אחד יש סיבות משלו,‬ ‫ולכן זה כל כך מיוחד.‬
‫אנחנו צריכים כיבוד טוב הפעם.‬
‫בשנה שעברה הגאון הזה הביא אבטיח בלי סכין.‬
‫לא ידעתי כמה קשה לקלף אותם.‬
‫שוטרים. תתנהגו כרגיל.‬
‫זאת רק אימא שלי.‬ ‫-למעשה, היום אני יותר שוטרת מאשר אימא.‬
‫"אימא השוטרת".‬
‫זה סרט שהייתי רואה שוב ושוב.‬
‫תקשיבו. אני שמחה שליאה השתלבה פה.‬
‫עושה לי טוב לראות אותה‬ ‫מוקפת בחברים שאוהבים אותה.‬
‫אבל כדאי שתדעו משהו.‬
‫אתם עבריינים צעירים‬ ‫ואני לא סומכת על אף אחד מכם.‬
‫מה? אנחנו רק שישה מתבגרים‬ ‫אמריקניים שעובדים קשה וחולמים בגדול.‬
‫גוון, מתוקה שלי, תסתמי.‬
‫שימו לב, כולם.‬
‫אני רואה אתכם.‬
‫אני הייתי אתם.‬
‫ואם תשחיתו את הבת שלי, אני אשמיד אתכם.‬
‫אשר לך, אם תעשי בעיות,‬ ‫תלכי לבית הספר לבנות שאני נאלצתי ללמוד בו:‬
‫"גבירתנו של הצער הנצחי".‬
‫היא גם תלבש את המדים?‬
‫תשאל את זה שוב.‬
‫לא, גברתי.‬
‫בסדר, אימא. בואי נלך לשתות כוס תה.‬
‫הם מבינים.‬ ‫-באמת? הוא מבין?‬
‫היא מבינה?‬
‫אם תתעסקו איתה, באמת תבינו!‬
‫תירגעי, אימא.‬ ‫-אני רגועה! אל תיגעי בי.‬
‫זה היה ממש מעליב.‬
‫אבל עדיין נגרום לליאה‬ ‫להתמסטל על הגג, נכון?‬
‫כן, אנחנו עבריינים צעירים.‬ ‫זה מה שאנחנו עושים.‬
‫- יוני 1996 -‬
‫"מבלים בשכונה, שום דבר לא השתנה‬
‫"אין לאן לשאוף, רק לדבר בלי סוף‬
‫"אנחנו בסדר, אנחנו בסדר"‬
‫שלום, ויסקונסין!‬
‫- מופע שנות ה-90 -‬
‫אני כל כך מתרגשת‬ ‫מזה שהלימודים מתחילים מחר.‬
‫כבר אמרתי לכם שמדי האחות‬ ‫שמצאתי במחיר מבצע לא היו טובים בסוף?‬
‫לא צריך גרביוני רשת‬ ‫בשביל לבדוק אם לילד יש כינים.‬
‫רגע, הלימודים מתחילים מחר? למה דווקא בשבת?‬
‫את פשוט נסחפת לך עם החיים‬
‫עד שמישהו אומר לך איזה יום זה?‬
‫למען האמת, ברוב הימים‬ ‫אני לא צריכה לדעת איזה יום זה.‬
‫מה זה? איפה הילקוט שהבאתי לליאה?‬
‫החזרתי אותו. לא היו בו‬ ‫מספיק תאים. אבל תראי משהו.‬
‫בתוך התא הגדול הזה יש תא פצפון,‬
‫רק בשביל שפתון לחות.‬
‫בחייך, זה ממש חמוד.‬
‫בסדר. אני מבינה שיש לך כוונה טובה,‬
‫או כוונה שמושרשת בך כל כך עמוק‬ ‫עד שלא נצליח לשנות אותה לעולם…‬
‫אבל לא נראה לך שהיית צריכה להתייעץ אותי?‬
‫דונה, בילקוט שקנית לה היה תא גדול אחד.‬
‫ככה מאבדים שפתוני לחות.‬
‫רד, אני מתנהגת בצורה לא הגיונית?‬
‫את תמיד צודקת, מותק. לא טעית מעולם.‬
‫זה מעניין. את אחראית על ליאה במשך כל הקיץ,‬
‫אבל עכשיו דונה קופצת‬ ‫לבקר לפעמים. איך זה יסתדר?‬
‫למה?‬
‫זה פשוט. אני אימא שלה,‬ ‫אז אני זו שמחליטה על כל מה שקשור בה.‬
‫אני הסבתא שלה,‬ ‫ואני עושה עבודה מצוינת בינתיים.‬
‫תקשיבי. אני גדלתי כאן.‬
‫עשינו המון דברים רעים ממש מתחת לאף שלך.‬
‫אני באמת חוששת שאין לך חוש ריח.‬
‫אם את מדברת על המריחואנה שעישנתם במרתף,‬
‫ידעתי על זה. אז תפגיני קצת כבוד.‬
‫את באמת רוצה לריב על זה?‬ ‫-רק אם את רוצה.‬
‫תתנשקו!‬
‫עכשיו זאת מרצדס.‬
‫שמעת פעם את הביטוי "נזם זהב באף חזיר"?‬
‫לא רק שמעתי, אלא גם שמתי.‬
‫והוא נראה ממש טוב ככה.‬
‫חבר'ה! ההורים שלי בדיוק גילו‬ ‫שעברתי מלימודי ממשל לתאוריה של המוזיקה.‬
‫הם יצאו מדעתם‬ ‫ונפטרו מהגיטרה שלי מבלי להגיד לי.‬
‫איך הם היו מסוגלים?‬ ‫את אוהבת את הגיטרה הזאת.‬
‫כתבת שיר בשם "אני אוהבת את הגיטרה שלי".‬
‫אלו היו רק מילים‬ ‫שחשבת עליהן בזמן שכיוונתי אותה.‬
‫כמו השיר האחר שלך, "פריטה, פריטה, פריטה".‬
‫"פריטה, פריטה, פריטה…"‬
‫חסר לך שהשיר הזה ייתקע לי בראש שוב.‬
‫אז איפה הגיטרה שלך עכשיו?‬
‫בבית העבוט שאימא שלי הולכת אליו‬ ‫בכל פעם שההורים שלי רבים.‬
‫היא מוכרת את טבעת הנישואין שלה‬ ‫ואבא שלי קונה אותה מחדש.‬
‫כן, אלה האנשים שמקבלים‬ ‫את ההחלטות לגבי החיים שלי.‬
‫ליאה, את חייבת לבוא לגג.‬
‫נכון שאוזי שונא כל דבר? את זה הוא אוהב.‬
‫אני שונא רק דברים טיפשיים.‬ ‫חבל מאוד שכולם טיפשים.‬
‫ג'יי, אתה יודע‬ ‫שאני רוצה, אבל אני לא יכולה.‬
‫אימא שלי תהרוג אותי.‬
‫מה אם במקום לעלות לגג‬
‫נעשה משהו במשך היום,‬ ‫על הקרקע ובתוך בית הספר?‬
‫קוראים לזה ללמוד.‬
‫ליאה, אימא שלך מנסה למנוע ממך לעשות דברים,‬
‫וזאת בדיוק הסיבה שאת צריכה ללכת.‬
‫מה אם ניתפס?‬ ‫אני לא מוכנה ללמוד בבית ספר קתולי.‬
‫אני לא בנויה לגרביים שצריך לשים שם.‬
‫אני לא אתן לזה לקרות. כבר חשבתי על הכול.‬
‫למשל, השנה נעלו את הסולם שמגיע לגג.‬
‫אבל יש לי פתרון פשוט. הסבתא שלך עובדת שם.‬
‫אני אפלח לה את המפתחות.‬
‫אין מצב. אסור לך לגנוב מסבתא שלי‬ ‫את המפתחות של מקום העבודה שלה.‬
‫זה ממש רציני. עלולים לפטר אותה.‬ ‫-בסדר. אני מבין.‬
‫אני אצטרך למצוא דרך אחרת לעלות.‬
‫או לרדת. מצנחים.‬
‫את רואה, מותק?‬
‫יש לנו אפשרויות.‬
‫בחייך, ליאה. אני רוצה שכולנו נהיה שם ביחד.‬
‫בואו נעשה את זה.‬ ‫-לגמרי! מוות להורים!‬
‫אז רק "לגמרי".‬
‫רגע, איך אצא מכאן בלי שאימא שלי תדע?‬
‫ליאה, אנחנו עבריינים צעירים.‬ ‫זה מה שאנחנו עושים.‬
‫שוב תודה על הטרמפ.‬
‫הדרך הייתה חלקה יותר, נכון?‬ ‫זאת הנדסה גרמנית.‬
‫כן?‬
‫למה כפות הידיים שלך רטובות?‬
‫לא שואלים שאלות כאלו.‬
‫ואפילו אם אספר לך, לא תאמיני לי.‬
‫שלום, פנטון. אתה עובד כאן עכשיו?‬
‫אתה מכיר אותו?‬ ‫-הוא בעל הבית שלנו.‬
‫בעל הבית לשעבר.‬
‫נתקלתי בקשיים ונאלצתי למשכן‬ ‫את כל החפצים שלי במקום הנורא הזה.‬
‫אני עובד כאן רק בשביל לשים עליהם עין‬ ‫ותוריד את הטלפיים שלך מהמנורה שלי!‬
‫באתי רק בשביל הגיטרה הזאת.‬
‫זאת? היא פריט לאספנים.‬
‫היא הייתה שייכת פעם‬ ‫לבן הכי קטן ב"משפחת בריידי".‬
‫המחיר הוא 800 דולר.‬ ‫-מה? ההורים שלי מכרו לך אותה אתמול.‬
‫צר לי, מתוקה. אני זקוק לכסף.‬ ‫אני מכור להלבנת שיניים.‬
‫אני מעדיף למות‬ ‫מאשר שהחמודות האלו יהפכו לצהובות.‬
‫תתרחק ממגפי עור הנחש!‬ ‫כפות הרגליים שלך לא ראויות להם!‬
‫אתה לא מבין.‬ ‫הגיטרה הזאת היא כל העולם בשבילי.‬
‫ילדה עדינה שכמותך.‬
‫לא הבנתי שהיא כל העולם בשבילך.‬
‫זה ממש מרגש. המחיר החדש הוא 1,000.‬
‫בחייך, למה אתה כזה מניאק?‬
‫נכון. אני ממש מנוול.‬
‫אבל יש לי משהו שאת רוצה.‬
‫וככה בונים אימפריות.‬
‫הוא כמו נבל מ"באטמן".‬
‫"המרושש."‬ ‫-אין לי מצב רוח לזה.‬
‫מה המצב עם השתיים האלו?‬
‫שקט מוחלט.‬
‫אבל זה שקט‬
‫מהסוג שבו אתה לא יודע‬ ‫אם הן נסוגות או טוענות מחדש.‬
‫הכנתי פהיטס שרימפס לארוחת הערב.‬
‫את יודעת שיש לי אלרגייה לשרימפס.‬
‫טוב, תמיד היית בררנית.‬
‫הלשון שלי מתנפחת ואני לא יכולה לדבר.‬ ‫-אז אלה פהיטס עוף.‬
‫אני יודעת שאתן באמצע משהו,‬ ‫אבל אומרים את זה "פג'יטס". תמשיכו.‬
‫טוב, בואי נתחיל מחדש.‬
‫נראה לי שהפרזתי בתגובתי בקשר לילקוט.‬
‫תודה שאת תמיד חושבת על ליאה.‬ ‫-על לא דבר.‬
‫אבל כשאני כאן…‬ ‫-אה, יש עוד.‬
‫כשאני כאן אני צריכה לדעת‬ ‫שתכבדי את ההחלטות שלי בקשר אליה.‬
‫אז את מוכנה להתייעץ איתי מראש, בבקשה?‬
‫זה נשמע הגיוני מאוד.‬
‫אני שמחה שדיברנו.‬
‫זה היה מתוק.‬
‫יהיה לה עוד דבר אחד לומר.‬
‫יש לי עוד דבר אחד לומר…‬
‫והוא נאמר מתוך אהבה.‬
‫למה את תמיד מנסה לשלוט בכל מה שאני עושה?‬
‫זה חונק אותי!‬
‫עכשיו היא סיימה.‬
‫אלוהים!‬
‫ליאה!‬
‫אני מצטערת. היה לי חלום כזה פעם‬
‫ולא הייתי מוכנה להסתכן.‬
‫זה תחליף שלך, למקרה שמישהו ייכנס לכאן.‬
‫רציתי להשתמש בגבר המתנפח‬ ‫שאימא שלי שותה איתו יין, אבל…‬
‫היא שתתה איתו יין.‬
‫סבתא?‬
‫השעה די מאוחרת. לאן אתם הולכים, ילדים?‬
‫זאת מסורת בלילה שלפני תחילת הלימודים.‬
‫כנ"ל.‬
‫סבתא, זה הלילה האחרון של הקיץ.‬ ‫אני רוצה לבלות עם החברים שלי.‬
‫זה בסדר?‬ ‫-אני לא בטוחה.‬
‫אימא שלך רוצה את המילה האחרונה בכל החלטה.‬
‫ומה אני כבר יודעת?‬ ‫זכיתי בפרס "אם השנה" רק שש פעמים.‬
‫ואתם מי נתן לי את הפרסים האלה?‬
‫בעלה.‬
‫אז…‬
‫טוב, אימא שלך לא הייתה מרשה לך.‬
‫אז…‬
‫לכי לעשות חיים!‬
‫תודה, גברת פורמן. אין כמוך.‬
‫באמת אין כמוני. תודה שאתה רואה אותי.‬
‫השנה הבאתי מלונים,‬ ‫כי אוזי ממש לא הסתדר עם האבטיח.‬
‫הבאת סכין?‬
‫צריך סכין גם בשבילם?‬
‫תראו אותנו. אנחנו על הגג.‬
‫ליאה פורמן נמצאת על הגג.‬ ‫גוון ראנק נמצאת על הגג!‬
‫אם תמשיכי לצעוק, גם המשטרה תהיה על הגג.‬
‫סליחה. פעם ראשונה על הגג.‬
‫אז איך פתחת את הכניסה לגג?‬
‫פרצתי את המנעול עם האולר שלי.‬
‫יש לך אולר? כרגע זרקתי את המלון שלי.‬
‫מבאס שלא הלך לנו בבית העבוט.‬
‫זה בסדר.‬
‫נראה לי שהיום קיבלתי צלצול השכמה נחוץ.‬
‫מספיק עם המוזיקה. מספיק עם החלומות.‬
‫אני פשוט אהיה הנשיאה‬ ‫הראשונה ממוצא פיליפיני,‬
‫או משהו טיפשי אחר.‬
‫זה לא יהיה נורא. את תגורי בהר ראשמור.‬
‫אתה יודע מה הכי מבאס בכל העניין?‬
‫שההורים שלי מתנהגים כאילו…‬
‫שהם רוצים בטובתי, אבל…‬
‫האמת היא שהם לא מאמינים בי.‬
‫אני לא יודע מה לומר.‬
‫אבל אולי ג'יי לנו יודע.‬
‫בעצם, אני לא יודע.‬
‫זה מצב ממש רציני.‬
‫תראו. אפשר לראות את הפרות‬ ‫עומדות בתור לצהרון של הפרות.‬
‫חשבת פעם למה לא רואים אותן יוצאות משם?‬
‫חבר'ה! קלעתי ישר לתוך פח האשפה!‬
‫וגם מסביב לפח האשפה.‬
‫הבת שלי. הילקוט שלי.‬
‫ליאה?‬
‫עבריינים צעירים!‬
‫אלוהים!‬
‫ידעתי שתגנבי את הילקוט שלי.‬
‫יש בעיות קשות יותר!‬
‫היא חמקה מהבית‬ ‫ביחד עם החברים שלה. ידעתי שזה יקרה.‬
‫בדקת בכל חדרי השירותים?‬
‫כי כשאני מתעורר, אם קיטי לא נמצאת במיטה,‬
‫למחרת בבוקר אני תמיד‬ ‫מוצא גיליון של "רידרס דייג'סט"‬
‫בשירותים שבקומה התחתונה.‬
‫וככה נשארים נשואים במשך 40 שנה.‬
‫היא לא כאן.‬
‫אתם יודעים איך אני יודעת?‬ ‫כי במיטה שלה יש חייזר.‬
‫כך או כך, אני בטוחה שהיא‬ ‫במקום בטוח ויוצרת זיכרונות עם חבריה.‬
‫את נראית קצת יותר מדי רגועה.‬
‫אני שומרת על קור רוח תחת לחץ.‬
‫אני אימא זוכה בפרסים.‬
‫מה עשית?‬ ‫-לא עשיתי שום דבר.‬
‫ידעת שליאה יצאה?‬ ‫-ברור שידעתי שהיא יצאה!‬
‫זאת הייתה החלטה שלי, שאני ביצעתי.‬
‫את נתת לבת שלי לצאת‬ ‫באמצע הלילה רק בשביל לעשות לי דווקא?‬
‫אני לא מאמינה עלייך.‬ ‫-זה לא כל כך נורא.‬
‫למה יש לך ריח של מאפרה?‬
‫אני נתתי לנכדה שלנו‬ ‫לצאת מהבית באישון לילה.‬
‫בוא נתמקד בזה, רד.‬
‫זה מגוחך. בואו נלך למצוא אותה.‬
‫מישהו מנסה להפליל אותי.‬
‫לפעמים אני עולה לכאן‬ ‫כדי לתפוס מורים מנהלים רומן.‬
‫ככה קיבלתי 100 במלאכה.‬
‫אני לא מאמינה שנעשה את זה במשך כל השנה.‬
‫נראה לך שאני אדבר איתך בבית הספר?‬
‫אני יודעת שאת מתבדחת, אז אני לא מודאגת.‬
‫נדבר על זה מחר.‬
‫נכון?‬
‫נכון? תגידי לי שאת מתבדחת.‬
‫אני רק מתבדחת.‬
‫ידעתי. כי שתינו צחקנו.‬
‫חשבתי שזה יישמע יותר טוב.‬
‫זה יישמע הרבה יותר טוב אם את תנגני.‬
‫הגיטרה שלי?‬
‫איך השגת אותה?‬
‫חזרת.‬
‫אם אני לא אצא מכאן עם הגיטרה הזאת,‬ ‫מישהו ירצח את כל המשפחה שלי.‬
‫אני מקווה שנפרדת מהם כבר.‬
‫תראה, אני לא אלך מכאן בלי הגיטרה הזאת.‬
‫מה תסכים לקבל תמורתה?‬ ‫-אתה מכיר את בט מידלר?‬
‫לא.‬ ‫-אז אין לך שום דבר שאני רוצה.‬
‫אני אתן לך את הוואן שלי תמורת הגיטרה.‬
‫מכונית תמורת גיטרה.‬
‫מכונית תמורת…‬
‫עשינו עסק.‬
‫ואני אצטרך טרמפ לבית הספר.‬ ‫-כל יום?‬
‫לא, רק כרגע.‬
‫כבר חשבתי שמצאתי ידיד.‬
‫אתה עשית את זה בשבילי?‬
‫אבל אהבת את הוואן שלך. חבל שעשית את זה.‬
‫תקשיבי.‬
‫אולי ההורים שלך‬ ‫לא מאמינים בך, אבל אני מאמין בך.‬
‫נייט…‬
‫לעזאזל, ממש קשה לא לאהוב אותך.‬
‫אמרת "קשה".‬ ‫-תפסיק לדבר.‬
‫שמישהו ייקח את זה.‬
‫אתה בוכה?‬
‫אני רק…‬
‫ממש מאושר בשבילו.‬
‫והשארתי את הגיימבוי שלי בוואן שלו.‬
‫אנחנו רק נצפה בשניים האלה מתמזמזים,‬ ‫או שנסיים את הקיץ הזה עם חוויה אמיתית?‬
‫אני מקלף מלונים טוב בטירוף.‬
‫אולי כדאי שאהיה מקצוען.‬
‫אבל אם תהיה מקצוען,‬
‫לא תוכל לעשות את זה באולימפיאדה.‬
‫הנשיקות שלך השתפרו?‬
‫הפה שלי פשוט התגעגע אלייך.‬
‫זה כמו כשאוספים את הסבתא בשדה התעופה.‬
‫אז הפה שלי הוא הסבתא שלך?‬
‫אני לא יודע.‬
‫בואי נבדוק.‬
‫הלילה הזה היה ממש מדהים.‬
‫תודה.‬
‫אני לא אשכח אותו לעולם.‬
‫על מה דיברתי לפני רגע?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אבל…‬
‫הייתי חייב להגשים את זה בשבילך.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫"פריטה, פריטה, פריטה‬
‫"פריטה, פריטה, פריטה…"‬
‫מעשנים גראס על הגג של בית הספר.‬
‫זה הדבר הכי מטומטם שמישהו…‬
‫טמטם אי פעם!‬
‫ליאה, זה רע מאוד. חשבת שלא אמצא אותך?‬
‫אני מכירה את כל המקומות.‬
‫איפה המפתחות שלי? ככה הצלחתם לעלות לכאן?‬
‫אתה גנבת את המפתחות שלה?‬
‫אמרתי לך לא לעשות את זה.‬
‫ליאה, בואי נזוז. עכשיו.‬
‫כן, אבל התכוונתי להחזיר אותם.‬ ‫-תפסיק.‬
‫עכשיו הרסת הכול.‬
‫באמת הרגשתי בריח של בילוי.‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬