EN DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
Det er noe magisk med delfiner.
De fremstår så vennlige.
Og likevel så overjordiske.
De er åpenbart intelligente.
Og smidige.
Men likevel har vi bare så vidt gløttet under overflaten.
Gjennom vår fordypning i deres verden oppdager vi for alvor hvor sinnrike de er.
Og jo nøyere vi ser på dem, jo mer likner de på oss selv.
DELFINER
BAHAMAS NORD-ATLANTEREN
VANNTEMPERATUR: 26°C
Etter å ha blitt født i en verden der den ikke engang kan puste,
har en ung flekkdelfin mye å lære om å overleve i havet.
Da er det godt at den har noen som kan vise hvordan det gjøres.
Mamma.
Og en større gruppe, som består av familie og venner.
De skal hjelpe til med å lære den hvordan den finner mat
og hvordan den skal unngå fare.
Men delfinsamfunnet er komplisert.
Den største utfordringen er å lære seg å passe inn.
De varme, grunne farvannene huser også en annen art.
Tumleren.
Det kan fremstå som det perfekte stedet å oppdra en nyfødt kalv på for moren.
Men ikke engang her er livet enkelt.
De blir forfulgt.
Av en gruppe hanner, som ser etter en å pare seg med.
De kan angripe barnet for å komme seg til moren.
Flere delfiner blir med på jakten.
Moren gjør alt hun kan for å beskytte kalven sin.
Til slutt får hun jaget dem vekk.
Men nå er barnet sporløst forsvunnet.
Det har dårlige odds for å klare seg alene.
Gjenforent med mamma…
og dem som står henne nær.
Nå vet kalven litt mer om hvordan verden fungerer.
Undervisningen om hvordan den blir en delfin har bare så vidt begynt.
Delfinene er pattedyr som puster oksygen, akkurat som oss.
Forfedrene deres levde en gang på land,
men for 50 millioner år siden, så gjorde de noe forbløffende.
De forlot land for å ta fatt på et liv i vannet.
Mens én gren av familien ble til store filteretere, bardehvaler,
ble de til strømlinjeformede rovdyr med rask reaksjonsevne.
I dag er over 40 delfinarter på jakt rundt om i verdenshavene.
Fra tropiske farvann…
…til polarhav,
og selv i elver flere tusen kilometer innover i landet.
Hvor enn man finner byttedyr, fins det en delfin med en lur måte å fange dem på.
De største familiemedlemmene er spekkhoggerne.
De kan bli nesten 9 meter lange og veie opptil sju tonn.
Hver og en av dem må fange over 45 kilo mat per dag.
Det er ikke lett gjennom vinteren i polare strøk.
Med mindre man vet hvor man skal lete.
NORSKEHAVET VANNTEMPERATUR: 6ºC
Gjennom de kaldeste månedene
gjemmer favorittbyttet deres seg inne i bortgjemte fjorder.
Sild.
Og det er milliarder av dem.
Det kan være vrient å finne ut akkurat hvor de befinner seg.
Det er enda vanskeligere å fange dem.
En erfaren hunn leder familieflokken
rett mot den enorme stimen.
Så lenge silden holder formasjonen, er det vanskelig å skille dem.
Men spekkhoggerne har en plan.
Med pulserende rop og ved å bruke de hvite magene…
…gjeter de silden mot grunnere farvann.
I panikk danner fisken tettere og tettere stimer.
Helt til spekkhoggerne til slutt kan slå til.
Når de slår med halefinnene, skapes kraftige trykkbølger.
Et bombardement av knockout-slag.
Når fiskene ligger der lamslått, kan spekkhoggerne spise i ro og mak.
Delfinene maksimerer jaktutbyttet ved å jobbe sammen som et lag.
Og ute på åpent hav opererer de i imponerende skala.
Skruedelfiner i massebevegelse.
En kjempeflokk med over tusen dyr.
De utgjør en så effektiv jaktstyrke
at de kan ta seg tid til mye annet enn jakt.
SØR-ATLANTEREN VANNTEMPERATUR: 26°C
320 km øst for Brasil
er dette øyriket et yndlingsstoppested for skruedelfinen.
De setter kursen mot øyas grunne bukter.
De første som kommer, er ved godt mot.
Delfinfamiliens egne OL-turnere.
De kan hoppe tre meter opp og snurre rundt sju ganger.
Det ser veldig gøy ut.
Men man tror at det ligger mer enn som så bak denne turningen.
Kanskje kommuniserer de, kanskje ønsker de andre delfiner velkommen til bukten.
De er trygge, siden de er så mange. Skruedelfinene kan slappe av.
Men de kan ikke skru helt av. Da drukner de.
Derfor stenger de ned én side av hjernen om gangen,
slik at de med ett øye kan se hvor de er på vei.
De svømmer i søvne, i halv fart.
Mens de eldre delfinene hviler, leker de yngre delfinene seg.
De kaster tang mellom seg.
Det virker jo ganske så enkelt.
Men dette er en overraskende sinnrik lek.
De håndterer gjenstander, kopierer bevegelser og viktigst av alt:
De forstår hverandre, en ferdighet alle unge delfiner
må mestre etter hvert som de vokser til.
NORD-ATLANTEREN VANNTEMPERATUR: 26°C
Når den er ett år gammel, snakker en flekkdelfin delfinspråket nesten flytende.
Man kan si mye gjennom å bruke kroppsspråk og berøring.
Å gni på luffene virker beroligende, det er som å holde hender.
Men det fins noen ting man bare kan si med lyd.
Moren gjentar et helt unikt rop.
Hennes helt egen plystrelyd.
Slik den finne henne i mengden.
Så fort den har lært seg plystrelyden, kan den påkalle henne ved navn.
Nå er det tid for å eksperimentere med dens helt egne plystrelyd.
Akkurat som med barn tar det delfiner flere år å lære å snakke.
Og når de først snakker…
…så gir de seg aldri.
Men der vi har ord, har delfinen en langt større sonisk ferdighet.
Den lokale tumleren leter etter mat på havbunnen.
Det ser ikke ut til at det er så mye her.
Men de ser ting som vi ikke ser.
De sender ut en strøm skarpe klikkelyder.
500 per sekund.
Deretter tolker de ekkoet for å finne fisken, som gjemmer seg i sanden.
Ekkolokalisering er en helt enestående sjette sans…
…som gjør at delfinene kan jakte på helt usannsynlige steder.
SØR-CAROLINA NORD-ATLANTEREN
VANNTEMPERATUR: 26°C
Dette er en gjørmete elvemunning. Tidevannet trekker seg tilbake.
Akkurat nå er det risikabelt å sette kursen innover i landet.
Men denne delfinen vet at elvemunningen er full av fisk.
Den navigerer seg gjennom saltvannet med ekkolokalisering for å finne byttet.
Det eneste problemet er at de gjemmer seg i østersbankene ved lavvann.
Gjør den et innrykk, skjærer det opp delfinen ømfintlige skinn.
På en eller annen måte må den få fisken ut derfra.
Ved å plaske med halen tvinger den dem ut fra gjemmestedet
og mot sandbankene, hvor den trygt kan slå til.
Det er bare noen få delfiner som har lært seg å jakte slik.
Teknikken fungerer bare i noen få timer hver dag.
Når det blir flo igjen, sprer fisken seg.
Da må en ny strategi til.
Nå allierer den seg med venner. Sammen går de mot de bredere kanalene.
Og så… venter de.
Delfinene angriper hver gang en stim svømmer forbi.
Slik skaper de bølger som i sin tid presser fiskene opp på land.
Ved å bruke ekkolokasjon og koordinasjon tryller de frem et festmåltid fra gjørmen.
Ute på havet må delfinene presse supersansene til det ytterste.
KANARIØYENE NORD-ATLANTEREN
VANNTEMPERATUR 21°C
Utfordringen ved å jakte i avgrunnen har skapt en av de mest spesielle delfinene.
Grindhvaler ser kanskje merkelige ut,
men de kuleformede pannene huser hemmeligheten bak suksessen deres.
Se sender ut langtrekkende lydbølger flere hundre meter fremover.
De har den kraftigste ekkolokasjonen av alle delfiner.
Det gjør grindhvalen i stand til å jakte på blekksprutstimer
mer enn 800 meter unna.
Men de unge kalvene klarer ikke å holde pusten lenge nok til å holde følge.
Derfor bytter familien på å være barnevakt ved overflaten.
Bestemor er over 50 år gammel.
Men hun produserer fortsatt melk, slik at smårollingene får mat.
Disse delfinene kan bli opptil 70 år. De holder sammen med familien hele livet.
Av alle dyr er det kanskje dem som knytter seg lengst til noen andre.
Når jaktlaget kommer til overflaten, ser vi tydelig at de har lykkes.
På tide å dra videre.
Bestemor har et kart i hodet over hjemstedet deres i havet.
Hun lytter etter lyden av bølger som slår mot øyer
og strømmer som går mot munninger.
Akustiske landemerker skaper ruten dit.
Men noen ganger kan selv disse dyktige navigatørene svømme seg ville.
Hvert år strander hundrevis av delfiner på strender rundt om i verden.
Og grindhvalene strander oftere enn noen annen art.
Det skal bare én eller to til, som svømmer ut av kurs
før familiemedlemmene også føler at de må svømme samme vei.
Noen ganger tiltrekker nødropene deres seg hundrevis av andre.
Naturkatastrofer, lydforurensning og dårlig helse ser ut til å påvirke dette.
Men ingen forstår helt hva det er som utløser disse tragediene.
Folk gjør alt de kan for å holde strandede hvaler i livet og hjelpe dem til havs.
Forbindelsen mellom delfiner og mennesker er dypt forankret.
Vi er begge eventyrlystne, noe man ikke ser hos mange andre dyr.
Vi uttrykker oss begge på måter som ikke har noen åpenbar funksjon for å overleve.
Men det ser ut til at alt dette har et formål.
Da bobler hormoner frem, som skaper følelsen av selvtillit og glede.
Når man leker sammen, blir følelsene sterkere…
…noe som oppmuntrer til lagarbeid og til å tilbringe tid med venner.
Kanskje er det derfor at delfiner oppsøker andres selskap.
De leker med sine egne.
Og med oss.
Og med andre dyr.
Delfiner er berømte for sitt vennlige lynne.
Men det bor også en mørkere side i dem.
PATAGONIA SØR-ATLANTEREN
VANNTEMPERATUR: 12°C
Når de største rovdyrene i havene drar på jakt, kan ingen føle seg trygge.
Sørkapere.
Opptil 80 tonn.
Ti ganger tyngre enn en spekkhogger.
Men når de jobber sammen som lag, er spekkhoggere nærmest ustoppelige.
Sørkaperne trekker mot grunnere farvann for å unngå å bli angrepet fra undersiden.
Men spekkhoggerne gir seg ikke så lett.
De smeller inn i siden på dem etter tur, der det gjør mest vondt å bli truffet.
Hvalene slår tilbake.
Men det er først når lyden av kamp tiltrekker seg flere sørkapere
at spekkhoggerne til slutt trekker seg unna.
Spekkhoggernes evne til å ta så store bytter ga dem kallenavnet "hvaldrepere",
eller "spekkhoggere".
Delfiner er ikke bare nådeløse jegere.
De kan også være overraskende aggressive mot hverandre.
BAHAMAS NORD-ATLANTEREN
VANNTEMPERATUR: 26°C
Innen den er seks år gammel har denne unge flekkdelfinen
endelig fått sine egne flekker.
Nå ser han mindre til mamma og tilbringer mer tid sammen med vennene sine.
Det er helt avgjørende å bygge allianser i løpet av de tidlige årene.
Delfiner har mange flere lidenskapelige forhold enn noe annet dyr unntatt oss.
Når denne delfinen blir moden, blir livet mer innviklet.
Da trenger den alle vennene den kan få.
Et tumlersamfunn i Vest-Australia
går for å være det mest sinnrike delfinsamfunnet vi noen gang har sett.
To tusen bor i denne bukten.
DET INDISKE HAV VANNTEMPERATUR: 21°C
Under paringen er det hvem du kjenner som blir aller viktigst.
Hanner som kan slå seg sammen har mye bedre odds for å finne en make.
Denne trioen holder til i østsiden av bukten.
De har vært bestevenner i 20 år.
Deres synkrone svømming viser oss hvor tett de er knyttet til hverandre.
Koreograferte bevegelser bidrar til å imponere det motsatte kjønn.
Der har vi kryssingen.
Sommerfuglen.
To haler berører hverandre.
Synkroniserte dykk.
To og to hopper opp.
Tangobevegelser.
Og den motsatte dukkebevegelsen i overflaten.
Jo bedre program, jo mer attraktive fremstår de.
Men likevel kan det ta dagevis å overbevise en hunn.
Og nå har de fått konkurranse.
På vestsiden danner det seg rivaliserende gjenger.
Trioen på østsiden trenger forsterkninger.
Derfor påkaller de flere venner.
Svakere grupper trekker seg vanligvis.
Men når det er likt på begge sider, kan kampene føre til alvorlige skader.
Én time senere er alt over.
Gjennom tette bånd og godt lagarbeid går vennene fra øst seirende ut
og får muligheten til å fostre neste generasjon.
Intelligens og samarbeid ga dem mulighet til å finne sin vei gjennom livet i havet.
Men hjemmet deres forandres raskt.
Selv disse tilpasningsdyktige dyrene sliter med å greie seg.
Det blir mer og mer bråk i havene våre.
De blir varmere.
Og de blir mer forurenset.
I stedet for å leke med tang leker flere delfiner nå med plastposer.
Over 100 000 havpattedyr dør av å svelge plast hvert eneste år.
Og kjemisk forurensning truer reproduksjonsevnen deres.
Men industrielt fiske er det største problemet delfiner står overfor.
De tømmer havet for mat de trenger og drukner hundretusener av dem hvert år.
Likevel kan selv små endringer i våre handlinger utgjøre en stor forskjell.
SØR-CAROLINA NORD-ATLANTEREN
VANNTEMPERATUR 17°C
Når fiskere tråler etter reker…
…fanger de også andre dyr i garnet.
Men nå har fiskerne fått satt inn egne åpninger, slik at større dyr unnslipper.
Og tumleren har lært seg å finne dem.
Den bruker utgangshullene til å finne den fisken den vil ha.
Det er risikabelt å gå inn i disse dødsfellene.
Men de sultne delfinene tar sjansen.
Og fiskerne tolererer dem.
De mister jo ingen fangst.
Vi har fortsatt mye igjen å lære om delfinene.
Og mens noen arter er på randen av utryddelse,
finner man fortsatt nye arter.
TOCATINS-ELVEN
VANNTEMPERATUR: 28°C
Man har lenge trodd at det fantes fem arter av elvedelfiner i verden.
Nå tror biologer at de har oppdaget en sjette.
Man tror bare at det fins 1000 søramerikanske elvedelfiner.
Men hver dag kommer en liten gjeng for å henge i denne brasilianske landsbyen.
De lokale barna klarer knapt å vente.
Det er lett å forstå forkjærligheten for disse magiske dyrene.
Mennesker og delfiner bor kanskje i veldig ulike verdener.
Men vi deler mye i våre vesen.
En grunnleggende forbindelse, som vi kan sette høyt i mange generasjoner.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen