Am zburat cu un AP. Adică, un avion privat.
Pentru că sunt deja preşedintele companiei.
Primul sub 40 de ani.
Dar îmi place să cred că sunt preşedintele şi la pat.
E o glumă.
Dar e 100% adevărată.
Mă scuzi puţin?
S-ar putea să am nevoie la toaletă.
S-ar putea?
Bine.
- Am câteva păreri. - Ce naiba cauţi aici?
Alan, luni întregi de şedinţe
am ascultat cum eşti obsedat că vei ajunge singur.
Ai descris nişte întâlniri proaste, cu femei superficiale.
- Crezând că ele sunt problema? - Ce faci? Nu-mi mânca cartofii.
Ascultă-mă, partea dificilă a terapiei,
e faptul că uneori pacientul poate fi un martor nesigur.
Am început să mă gândesc că poate vorbeşti prostii.
Acum ştiu. Vorbeşti prostii, Alan.
- Trebuie să pleci. - Nu, nu.
E o veste bună, acum ne putem întoarce la treabă.
Tipul pe care l-am ascultat nu eşti tu.
Vreau să le laşi pe aceste femei să vadă omul bun, fermecător,
vulnerabil, pe care l-am văzut la şedinţe.
Uite-o că vine.
Fii tu însuţi.
- Du-te dracu'! - Fii tu.
Am plâns de patru ori azi.
Doamne!
- Ai grijă! - La naiba! La dracu'!
La naiba, la dracu'? Fii atentă.
Scuze, c-am intrat în căsuţa piscinei.
Pardon?
Tu stai în căsuţa piscinei,
aşa că n-ai ce căuta în bucătărie.
Poţi folosi sarcasmul obişnuit cu mine,
dar chestiile astea complicate pe care tocmai le-ai spus...
nu cred că îşi au rostul.
Făceam curat. E o obişnuinţă din armată.
Ce s-a întâmplat cu orhideea de pe tejghea?
Bolul cu lut şi cu un băţ înfipt în el?
L-am aruncat. Credeam c-a decedat.
Credeai c-a decedat?
Da. Îţi era prieten? Condoleanţe.
Nu atinge lucrurile care nu-ţi aparţin.
Bine.
- Mă duc să-l iau de la gunoi. - Nu, las-o baltă.
Nu-i nimic, îl poţi avea dacă îl vrei. Vine un bol cu orhidee zombi chiar acum.
- Te pot ajuta cu ceva? - Caut o plantă moartă.
Nu e coşul tău de gunoi.
S-o luăm de la capăt.
Numele meu e Sean. Iar al tău e Karen?
- Pam. - Pam, familia îl cunoaşte.
Mai bine intră în casă şi postează ceva pe Nextdoor,
despre cum se schimbă cartierul.
Locuieşte cu noi, Pam.
Ai venit să aduci brioşe de bun venit?
Stai, tipul care aproape a omorât pe cineva cu bătaia locuieşte cu voi?
- Jimmy, ce drăcia naibii faci? - Nu-i nimic, Alice n-are treabă.
Nu-iG adevărat. Dar susţin că Pam e rasistă.
- O să mă mut la adăpostul veteranilor. - Nu-i nevoie să-i dai explicaţii.
De ce sunt eu persoana rea?
Eu şi Liz doar încercăm să protejăm cartierul.
Opreşte-te aici. Nu există "Eu şi Liz".
- Ai nevoie de mine, dragă? - Nu.
Slavă Domnului.
- Bună, Jimmy. - Salut, Derek.
- Salut, Pam. - Salut.
Nu, n-o saluţi pe Pam. Pentru că nu o agreăm.
Am priceput.
Suge o sculă, Pam.
Îmi place tipul ăsta.
SHRINKING - Sezonul 1 Episodul 3 - 15 MINUTE
Traducerea şi adaptarea: LionKing09 playSUBS Team & Subtitrări-noi Team
Eu şi Tia făceam drumeţia asta împreună cu Gaby şi soţul ei.
Ce poveste bună.
- Să-mi spui dacă ţi se opreşte inima. - Bine.
Cred că merg să vomit.
- Salut. - Salut, Brian.
La drumeţie cu tata.
Ce rău eşti.
Cum de cunoşti pe toată lumea?
Stau la două străzi distanţă şi nimeni nu m-a salutat.
Du-te dracului!
A fost aproape un salut.
Cum de are prieteni? Serios.
E un tip aşa de rău.
Loveşte bine, totuşi. E foarte puternic.
Am putea bea ceva diseară.
O putem invita pe Gaby.
N-am mai prea văzut-o, de când m-ai scos din viaţa ta,
pentru că am fost bun şi de ajutor.
Da, nici eu n-am stat mult cu ea în ultima vreme.
Din nefericire, fără Tia, Gaby ne consideră bătrâni şi plictisitori.
Serios?
Atunci, să-i arătăm ce făceam noi la facultate.
Doar că, să mergem acasă mai repede şi să bem mai puţin.
Şi mai puţine vorbe de ale mele despre cum vânez eu păsărici.
- Mi-e dor de când erai heterosexual. - Da.
Spuneai vorbe de genul: "Aşa-i că vaginele sunt incredibile?"
Nu sunt?
- Adică, n-ai ce zice. - Da.
Nu sunt atracţia principală, sau cum să zic.
- Exact. - Da.
Analizele de sânge sunt bune.
Ţi-a crescut colesterolul puţin.
Îţi aminteşti când am zis să mănânci mai sănătos?
- Da, te-am ignorat. - Grozav.
Ne-a luat ceva timp, dar am găsit medicamentele bune.
Reflexele tale, abilităţile motorii, toate par în regulă.
Bun.
Cum stai cu sănătatea emoţională?
Ştiu ce urmează, înţelegi?
Încerc să nu mă gândesc.
Dar când simt nevoia, îmi pun cântecele triste favorite,
şi îmi permit să mă întristez timp de 15 minute.
Dar când sună alarma, îmi revin şi îmi continui viaţa.
- Bună. - Bună.
E drăguţă rochia. Cu ce ocazie?
E prima mea zi cu maşina nouă. Îmi dau silinţa.
Da, trebuie să-i dau un nume.
Mă gândeam la Shadowfax,
toată lumea ştie că e numele calului lui Gandalf din Stăpânul Inelelor.
- Nimeni nu ştie asta. - De asta e aşa mişto.
Iau în considerare şi Deborah,
Mildred şi Barack.
Dar... nu ştiu.
Vrei să vin să te iau şi să te duc la întâlnire, mai târziu?
Să vezi cum merge micuţa Debbie?
M-am decis.
Nu, mulţumesc.
Nu vreau să-ţi aud muzica azi.
Mişto.
Să ai o zi plăcută.
Tesla nouă, da!
Îţi baţi joc de mine?
Doamne!
E o maşină nouă!
Omule!
Maşină nouă? Dădeai în spate?
Nu-i vina mea.
Noua maşină a lui Gaby are bara imensă.
Vrei să spui că e vina lui Debbie?
E un nume bun. Are faţă de Debbie.
- Mulţumesc. - Da.
- Vorbeşte tu cu el. - Nu vreau.
- Ştiu, dar trebuie. - Nu mă obliga.
Eşti cam nemernic.
Paul, crezi că e în regulă să conduci?
Având în vedere că ai parkinson?
Am trecut testul obligatoriu de aptitudini mobile acum două luni.
Sunt doar un şofer prost.
Dar crezi că merită riscul? Te pot aduce eu la lucru.
Nu, stai departe de el.
Eu stau la o stradă distanţă. Te pot duce eu.
Eşti greu de suportat dimineaţa.
Poftim? Scuză-mă?
- Conduc singur. - Doamne.
Eu te consider amuzantă dimineaţa.
Da? Mulţumesc.
Data viitoare poţi s-o spui mai repede?
Scuze.
Îmi duc maşina la reparat. Să vii să mă iei mai târziu, fraiere.
De ce cred că aaccidentul a avut loc din cauza parkinsonului?
Pentru că poate interveni în abilitatea ta de a aprecia distanţa.
Ce nasol.
Nu, nu e nasol, pentru că nu asta s-a întâmplat.
Adică, va fi nasol. Cândva.
Mulţumesc de clarificare.
Deci, ai făcut-o? Ai luat cina cu tatăl tău?
Dacă aş face asta, s-ar purta ca un idiot.
Se poate. O mai face uneori.
Poate o voi da eu în bară.
Nu sunt o companie plăcută zilele astea.
N-am zis nimic.
Nici nu mi-ai oferit un covrig.
Totul... mă enervează.
Chiar şi o plantă aruncată.
Nici măcar nu era favorita mamei.
Dar îmi amintesc cum o uda.
Durerea e foarte vicleană.
Îţi intră sub piele.
Ştiu ce poţi încerca.
Durează cam... 15 minute.
Şi vrei să-mi spui?
Îmi e cam uscată gura.
Îţi fur gustările.
- Arăţi minunat. - Da, da.
Omule.
Ştiu că e ora ta şi că adori activitatea asta,
dar am ceva pe cap acum.
- Putem pleca mai devreme? - Da, nicio problemă.
- Bună. - Bună.
- E ceva nou? - Jimmy mă pune să mă bat pe bani.
Nu, nu-i adevărat.
Totul e curat, cu consimţământ.
Da, sună distractiv.
Liz, nu ştiu ce vrei.
Dar am văzut o prietenă făcând ceva aiurea,
şi vreau să-i spun verde în faţă, aşa că nu e momentul potrivit.
Da, am venit doar să-mi cer scuze pentru dimineaţă.
Nu mă voi mai băga în viaţa ta.
Bine. Mulţumesc, Liz.
Credeam că vei fi mai fericit.
Cum spuneam, am multe pe cap.
De asemenea, n-o să cred niciodată că ai putea să nu te mai bagi.
Jur pe viaţa fiului meu.
- Pe care? - Poţi alege.
- Connor. - Nu el. El e cel mai bun.
O să vezi, o să te las în pace.
În al doilea rând, ce-a făcut prietena ta?
Liz, ai o problemă.
Glumeam. Noapte bună.
Liz, dacă te întorci, îţi spun ce-a făcut.
Ne vom revedea.
- Bună. - Bună, Julie. Mulţumesc c-ai venit.
Care-i urgenţa? Am plecat de la băute pentru tine.
Nu cred că-l placi prea mult, dacă l-ai lăsat pentru mine.
Ai dreptate.
Vreau să fac din nou evaluarea pentru conducere.
- Care-i graba? - Am avut o tamponare.
Te rog, de dragul meu.
Bine, să-i dăm drumul.
Lumea nu se mai aranjează la întâlniri?
Eşti sigură că va funcţiona echipamentul, dacă eşti îmbrăcată aşa simplu?
Taci.
N-am mai jucat, dar sunt un atlet înnăscut.
- Aşa că încerc. - Bine.
- Dacă eşti virgin la minigolf... - Sigurat nu sunt.
Vreau să te învăţ ceva.
Când marchezi, trebuie să strigi "minigolf", cât poţi tu de tare.
- Va fi distractiv. - Foarte distractiv.
Cine te-a adus azi?
- Despre ce vorbeşti? - Chestia cu maşina?
- Cine a venit după tine? - Nico.
Nico e cel mai tare.
- Chiar e. - Da, absolut.
E cel mai bun.
Cred că e minunat, să fii una cu un om aşa de bun.
Vrei să i-o tragi lui Nico?
Te-am văzut sărutând pe altcineva azi, Gab.
Bine, Jimmy...
- Nu e înşelat. - Serios?
A părut că e. A fost cam aşa.
Încetează.
Ţine-ţi limba în gură.
Ce naiba se petrece?
Voiam să-ţi spun de ceva vreme,
eu şi Nico divorţăm.
Minigolf!
Eu l-am învăţat.
La naiba...
Ştiu, în comparaţie cu problemele tale, e o nimica toată.
Iar acum, Nico e disponibil, dacă vrei să te bagi.
Doamne!
Cum rezistă cu sobrietatea?
Are urcuşuri şi coborâşuri, ca de obicei.
Dar mă bucur că nu mai e problema mea.
Îmi pare rău, Gab.
Încetează. Nu face faţa asta supărată.
E faţa mea normală. De când mi-a murit soţia.
Poţi spune ceva tare?
Am câştigat la loto.
Ce bine!
O să fiu bine. da? Bucură-te pentru mine.
Minigolf!
I-a pus pe toţi s-o zică.
- Minigolf! - Bun meci.
Bun meci. Bravo vouă.
Am devenit regele lor.
Tocmai i-am zis lui Jimmy că voi divorţa.
Gaby...
Nu, e fericită.
- Felicitări. Arăţi super. - Mulţumesc.
- Vei avea parte de mult sex. - Ştiu.
Vezi, aşa se face.
Bună.
- Bună. - Eşti... bine?
Da.
Îmi permit să mă întristez 15 minute pe zi.
Să mă descarc.
Cum fac eu treaba mică înainte de somn, ca să pot dormi bine.
Nu doar bătrânii o fac?
Cred că oricine.
- Bine. - Bine. Te iubesc.
Hai că poţi! La naiba!
De fiecare dată.
Luate-ar naiba!
E aşa fierbinte.
- Bună. - Bună.
Pot să mănânc şi eu?
Da, sigur că da.
Apreciez că nu exagerezi cu asta.
Abia mă abţin.
- Acum exagerezi. - Da, ştiu.
Nu-mi vine să cred că există listă de aşteptare la adăpostul veteranilor.
Nu-ţi face griji, bine?
Poţi sta cu mine, până găsim o soluţie.
- Mulţumesc mult, frate. - Da.
Mulţumesc că duci maşina acasă.
Mi-ar prinde bine antrenamentul.
Mă simt ieşit din formă. Am fost cam leneş.
- Ce naiba? Ai dat din cap? - Nu.
Trebuia să spui: "Nu-i adevărat, arăţi bine."
Nu-i adevărat, arăţi bine.
E prea târziu, Sean. Vom discuta despre asta în următoarea sesiune.
Ce naiba, Paul!
Am trecut testul de conducere iar.
Mişto. Eu am tocmai am făcut pe mine.
Cum rezişti în a te face plăcută?
Am încetat să mai fac lucruri care îi fac pe alţii fericiţi.
Dar nu-i aşa, am zis-o doar ca să te bucuri.
Îmi cer scuze. Îţi voi trimite o felicitare.
Grace, nu te stresa, te descurci de minune.
Îţi impui limite. Eşti complet independentă.
Ai grijă de tine.
În Vancouver, eşti şmecheră.
Nu-i adevărat. Mă bucur că m-ai pus să-l las pe Donny.
Tu ai acţionat, nu eu. Poţi fi mândră.
Bine, sunt. Foarte mândră.
Super. Şi încearcă să nu te mai faci aşa plăcută.
Du-te dracului! Glumesc. Nu încerc să mă fac plăcută. Pa.
A închis. Bun.
Annie, intră, vin şi eu imediat.
- Jim. Ce faci? - Bună.
Am semnat actele de divorţ. E oficial.
- Super. - Da.
I-am spus lui Brian că e o ruşine pentru comunitatea de gay,
dacă nu iese cu mine două seri la rând.
Mergem la mine acasă diseară,
să sărbătorim cu nişte shoturi.
Te bagi?
- Să sărbătorim divorţul. - Da.
Trebuie s-o vizitez pe prietena mea cu tumoarea cerebrală.
Eşti foarte macabru, dar nu-mi vei strica bunăstarea.
- Ne vedem mai târziu. Pa. - Bine.
Annie.
- Putem vorbi? - Ţi-am zis c-am trecut testul.
Nu trebuie să-mi mai ţii morală.
E despre Gaby.
Chiar îmi doream o ceartă.
Da, îmi dau seama.
Mama a spus că dacă nu trec la Ştiinţe, nu-mi mai dă anticoncepţionale.
Faza nasol e că dacă nu le mai iau, îmi apare iar acneea.
Care, oarecum, e tot un anticoncepţional.
Cum să nu, liceenilor nici măcar nu le pasă dacă ai o faţă.
Ştiu ce zici.
Nu intra în casă. Şi, de ce te-ai întors?
N-am reuşit la adăpostul veteranilor, aşa că voi mai rămâne aici o vreme.
Super.
Eu mă bucur c-ai venit. Sunt Summer. Tu cum te numeşti?
În niciun caz.
Măcar am încercat.
Ce are? E foarte drăguţ. Eu l-aş primi în adăpostul V al meu.
Ce vorbeşti?
Hai să ne facem o poză.
- Nu cred! - Suntem aşa drăguţe.
Nu cred!
Gaby m-a chemat la petrecerea ei de divorţ.
- Şi? - N-aş merge. Pare trasă de păr.
Te asigur că Gaby divorţează.
Mă disperă.
Înţeleg. Divorţul e mereu mai greu pentru colegi.
E în faza de negare. Se poartă de parcă ar fi bucuroasă.
- Ştiu ce vrei să spui. - Nu ştii.
Nu-mi convine că Gaby a ales să divorţeze...
- Dar eu n-am avut de ales. - Bine, ai ştiut.
Să fim sinceri. Nu poţi decide tu cum să sufere alţii.
Gaby se preface că e fericită. Cui îi pasă?
Mie, care trebuie să mă zbat şi să urlu înainte să înfrunt adevărul,
dar apoi îl înfrunt ca un erou.
Dar tu... cine ştie cum suferi?
Nici n-ai început.
Despre ce vorbeşti? Sufăr de peste un an nenorocit!
Nu, tu ai fost amorţit.
Droguri, băutură, femei.
Ţi-am zis că le-am lăsat.
Da, dar le-ai înlocuit cu implicarea ta excesivă în viaţa pacienţilor tăi.
Nu ştiu dacă pot merge diseară cu zâmbetul pe faţă.
Nu contează. E seara ei.
Tu mergi?
N-am fost invitat. Din fericire.
Dar ştiu un truc care te poate ajuta.
Durează în jur de 15 minute.
Alege nişte muzică, ceva trist, şi descarcă-te.
Şiri, pune "I Know the End", de Phoebe Bridgers.
Cântă "I Know the End", de Phoebe Bridgers.
Ştiu că ai îndoieli.
Dar dacă te deschizi cu adevărat,
şi nu eşti un laş, o dată în viaţă...
Luate-ar naiba, Phoebe Bridgers!
Luate-ar naiba, Phoebe Bridgers.
Să-mi trag una!
Doamne! Îmi pare rău! Cum de plângi deja?
Stai liniştită, plângeam dinainte.
Ce drăguţ e. Cum îl cheamă?
Derek i-a pus numele. Şoarecele-Rahat.
Da.
Pentru că seamănă cu un şoarece şi îşi mănâncă propriul rahat.
Şi-a dat seama. Îi vor schimba numele la adopţie.
- Sau nu. E un nume perfect. - Vii la meciul meu săptămâna viitoare?
- N-am cum să-l ratez. - Bine.
Dragule, îţi e foame? Ţi-ai mâncat rahatul?
Fă, vine des vecina voastră pe la voi?
Cam da. Şi-a asumat rolul de părinte în viaţa mea,
aşa că o mai fac să se simtă bine din când în când.
Priveşte. Liz!
Am uitat să-ţi spun. Am luat un 10 pe lucrarea la istorie.
Bravo! Eram sigură.
N-a fost nicio lucrare.
- Scuze că n-am plecat. - Nu-i nimic.
Ba da.
Nu-i vina ta. Sunt cam împrăştiată.
Mi-a mers bine azi, până ce prietena mea a postat o poză cu mine zâmbind,
şi m-am simţit vinovată. Şi...
Nu ştiu, de parcă n-ar trebui să zâmbesc.
E aiurea.
Te înţeleg.
Poţi să nu-mi mai arunci plantele?
Îmi cer scuze.
Să fiu sincer, planta aia a fost mai moartă decât mă-ta.
Ce naiba, omule?
Să mă ia naiba, ce rece eşti.
Ce-avem noi aici? Ce-i pe faţa ta? Un zâmbet?
Nici nu ştiam că ai dinţi.
- Domnişoara Nu Zâmbesc. - Dar nu o fac.
"Sunt Alice, eu nu zâmbesc." Aşa te comporţi tu.
Gaby! Am ajuns.
Când eu spun "Di", tu spui "Vorţ". Di, Vorţ, Di...
vorţ.
Nu trebuie să te prefaci în faţa mea.
Nu mă prefăceam.
Cred că mă simt vinovată.
Dacă se apucă iar de băut Nico din cauza asta?
Există o soluţie uşoară.
Lasă deoparte fericirea ta şi rămâi cu el toată viaţa.
Ai câştigat. Voi divorţa.
Da.
O altă victorie pentru băiatu'.
Ştii care-i cea mai nasoală parte?
Nu. Spune-mi.
- Nu contează. - Spune-mi, serios.
Chiar...
îmi e dor de Tia.
Mi-aş dori să fii fost ea aici.
Gen, în locul tău.
- Ce dracu'? - Nu...
Şi tu eşti în regulă. Dar ea era persoana mea de bază.
Ne împărtăşeam totul.
Ea ştia cum arată scula lui Nico.
Iar eu cum arată scula ta.
În regulă.
Îmi e dor tare de ea.
Da.
Nu pot vorbi cu tine lucrurile astea.
- Nu, nu, nu. - E greşit. Nu-i treaba mea.
Nu-i greşit.
Ţi-ai pierdut cea mai bună prietenă. Dar îţi pot fi alături.
Vino încoace.
Chiar ştii cum arată scula mea?
Da.
Bună. Petrecere de divorţ!
Bine, nu-mi mai trebuie pălăria...
Ce-a spus despre ea?
Că e aşa.
De fapt.. e înspre est.
Nu ajută cu nimic.
Totul e în regulă. Mulţumim c-aţi cumpărat de la noi.
Mulţumesc. O zi bună.
- Bună. Poate nu îţi aminteşti de mine. - Bună.
Lămureşte-mă.
De la petrecerile de Super Bowl a lui Jimmy.
Tu eşti vecina. Eşti mândră de prăjiturile tale.
- Liz. - Liz.
- Prăjiturile mele sunt perfecte. - Bine.
Alice mi-a zis cât de mult comunici cu ea,
cât o ajuţi, şi te consideră foarte deştept.
Chiar sunt.
M-am ataşat mult de Alice, poate prea mult. Nu ştiu.
Nu contează. Oricum, ceva mă macină,
dar nu pot vorbi cu Jimmy, m-am băgat prea mult în viaţa lui.
Nu cred aşa ceva.
Probabil că îmi fac griji degeaba. E acolo doar de vreo două zile.
Dar i-am văzut împreună şi păreau că filtrau.
Vreau să mă asiguri că totul e în regulă.
- Totul e în regulă. - Serios? Super.
Habar n-am despre ce vorbeşti.
Despre băiat, Sean, care stă cu ei.
Habar n-aveam.
Să fiu a naibii!
- Bună, Paul. - Ţi-ai mutat un pacient acasă?
- În căsuţa piscinei. - Îţi aminteşti ce mi-ai promis?
Legat de Alice, da.
Că nu vei permite ca munca ta prostească şi rebelă
s-o afecteze.
De ce îţi e aşa greu s-o pui pe fiica ta pe primul loc?
Sincer, cred c-am terminat-o cu tine.
Ai terminat-o cu mine? Ce înseamnă asta?
Nu ştiu încă. Dar nu mai vorbim.
Bine, îmi dai voie să îţi explic?
Alo?
Serios, nu-mi mai răspunzi acum? Îţi dai seama ce copilăros eşti?
Nicio problemă. Pa.
Nu. Ştii ceva? Stai puţin.
Eşti supărat acum că...
am întrecut măsura, dar tu n-ai făcut-o?
Crezi că nu ştiu de unde a luat-o Alice cu "15 minute"?
Paul, ai vorbit cu ea, pe la spatele meu.
Da? Şi care-i treaba? Ai ceva să-mi spui?
Da. De fapt, da.
Mulţumesc.
E bun.
Bună. Vrei tort?
Liz l-a adus ca să mă felicite deoarece m-am descurcat la o lucrare imaginară.
Vreau şi eu tort.
Paul?
Chiar eşti serios?
Ai face bine să-ţi încui maşina. Orice psihopat bătrân poate intra în ea.
Paul, nu-i în regulă să vii în Pasadena şi să urci în tesla femeilor negre.
Pot să fac naveta cu tine la lucru?
Am trecut testul de conducere, dar vreau să decid eu cum să fiu.
Ca un erou!
- Vrei să discutăm? - Nu.
Salut, Paul. Sunt Jimmy. Iar îmi respingi apelurile?
Înţeleg de ce te-ai panicat.
Serios, dar exagerezi.
Alice şi Sean se înţeleg de minune.
Şi eu încep să mă simt mai bine. Pacienţii mei prosperează.
Chestia asta pe care o fac eu chiar funcţionează.
Trebuie să închid.
Vino.
Să-mi trag una.
Traducerea şi adaptarea: LionKing09 playSUBS Team & Subtitrări-noi Team
www.filelist.io www.subtitrari-noi.ro