Kan du se en person?
Ja, hun er der.
Godt. Jeg tror, du bliver røvet senere.
Tak for mad, knægt. Vi ses.
Paul, vi fik ikke talt om, hvordan du har det.
Hvordan tror du, jeg har det? Jeg sidder derhjemme og hallucinerer.
I går nev han min veninde Angela for at sikre sig, hun var ægte.
Det var hun.
Hun var tydeligvis ikke blevet rørt af en mand længe.
Jeg fatter ikke, en urinvejsinfektion kan føre til det.
Ja, og med Parkinsons kan en infektion stresse kroppen og forårsage sære ting.
Så kan du da slappe lidt af.
Jeg vil ikke slappe af. Jeg elsker mit arbejde over alt.
- Over alt? - Hvad laver du?
Altså jeg… har kendt arbejdet længere end dig.
Ikke en god redning.
Paul, jeg ved, det er svært, men du lovede at støtte dig til os, og alle står klar.
Så Gaby og jeg tager dine klienter.
Julie står for din medicin, din søvn
og andre… soveværelsesrelaterede aktiviteter,
som kan booste moralen, hvis du forstår.
- Alle forstår. - Okay, godt.
Resten af os hjælper dig med træning og en ny rutine, som får dig på benene.
Og Sean skal nok køre dig rundt og rydde op i annekset.
- Hvordan hjælper det Paul? - Det er for min skyld.
Planlægning er ikke min stærkeste side. Jeg kan ikke lide at presse folk
og blande mig i deres sager. Derfor har vi skaffet os en prof.
- Åh gud. - Ingen årsag.
Jeg har din ugeplan klar i morgen tidlig.
Mange tak for jeres hjælp.
- Vi er meget taknemmelige, ikke? - Tal for dig selv.
- Hold nu op, Paul. - Det er i orden.
Det er god barnepigetræning, for du et stort pattebarn.
Ja, du er. Du er min store dreng.
Jeg slår dig ihjel.
Åh, der går han.
- Nåh, se ham. - Han er så nuttet.
Jeg er virkelig glad på dine vegne. Tænk, at du kom ind på Wesleyan.
Så fedt. Den er fra mig.
Er den så god?
- Den snyder mig ved at se lækker ud. - Det er vores trick.
Gaby spørger, hvad jeg laver. Kom her.
Prøv for en gangs skyld at smile.
Sødt.
Undskyld.
Hej. Hvordan har I det i denne uge?
Skønt. Endnu en gang tak, fordi du vil mødes med vores ven Maya.
- Selvfølgelig. - Hun havde det svært.
Hun hader terapeuter, men vi forklarede, at du er den rette for terapeutskeptikere.
Et slogan til mit merchandise.
Sidst vi mødtes, forklarede du, Mark,
at du var vred på Donna, fordi hun afslørede slutningen på en film, du så.
Jeg dømmer ikke, men håber, du er ovre det smålige lort.
Det er han ikke.
- Det føltes bare som manglende respekt. - Den er 25 år gammel.
Alle ved, at Bruce Willis faktisk var død. Altså, alle.
Og du er historielærer. Vil du også skælde hende ud
for at fortælle, at Hamilton ender med, at de danner USA?
- Hva… La-la-la. - Kan du se, hvad jeg er oppe imod?
Det her er slutningen på Hamilton.
Det er vores liv. Lige nu. I realtid.
- Er hun færdig? - Ja.
Okay.
Du milde!
- Du skræmte mig. - Undskyld.
Jeg er ikke vant til at åbne min dør for en, der skriger mig ind i ansigtet.
Du er tilgivet. Jeg var her faktisk i aftes.
Jeg kørte herhen og gik ind ad indkørslen.
Og så indså jeg, at jeg var klædt i sort træningstøj og lignede en svedig ninja.
Det var en skam. Jeg er vild med ninjaer.
Nå. Pokkers.
Her er ekstranøglen til bilen. Jeg tænkte, du nok havde brug for den.
Jeg fik lavet tre ekstra for en sikkerheds skyld.
Det behøvede jeg ikke at sige.
- Du kunne bare have sagt tak. - Det kunne jeg.
Tak. Det var virkelig sødt af dig.
Jeg må hellere komme videre.
- Okay. Fedt. - Okay.
Eftersom jeg gav dig iste hjemme hos mig, kunne du måske byde på en kop kaffe?
Jeg skal på arbejde, men du kan få et kvarter.
Okay, nu kan du kun få 14 minutter.
- Hvordan føles det? - Ikke så godt.
- Nej. - Kom.
- Uret tikker. - Okay.
Liz, jeg har tænkt over det her.
Du er min klient. Så det er upassende for mig at være her.
Godt forsøgt. Drik din grønne hjernesmoothie.
Her til formiddag skal du til fysioterapi.
Og i eftermiddag tager Brian dig med i træningscentret.
Man kan ikke bare putte salat i en blender og kalde det en smoothie.
Der er is i smoothies og chokoladesirup, og…
…man får resten i en lille metalkop.
- Det er en milkshake, Paul. - Så tager jeg en milkshake.
Jeg vil gøre alt for en milkshake. Laver du dem ekstra cremede?
- Jeg vil gerne have en, mor. - Jeg laver ikke cremede milkshakes!
Hvis Jimmy spørger, er det min bold i hans træ. Jeg henter den senere.
Godt, du træner, min ven.
Jeg har en jobsamtale i morgen på Panera.
- Jeg elsker deres limonade. - Skønt!
Afleverede han lige sit vasketøj til dig?
Nej. Han kommer senere og vasker det selv.
Hvorfor lyver du?
Kan du se, hvor fordømmende han ser ud? Som en haj, der kan lugte blod.
- Ja. - Er det knægten, der kom til mit bryllup
kun iført underdrenge?
Ja. Han mistede sit arbejde igen og måtte flytte hjem for en stund.
Vi elsker ham meget højt, men han har bare ikke styr på sagerne.
Det skal nu nok lykkes for ham. Ikke?
Muligvis. Forældres største fejl er at gøre for meget for deres børn.
Har de et problem, kommer de straks til undsætning.
Og så bliver de aldrig modstandsdygtige.
Omklamrer I ham?
Hvem vil have en milkshake?
Ekstra flødeskum, tak.
- Krager bærer ikke nag. - Jo, de gør.
Jeg fandt ud af det i sidste uge. Derfor passer jeg på med ham der.
- Hvorfor? - Jeg har knaldet hans mor.
Jeg fortryder stadig, at jeg fortalte dig, jeg kom forbi i går.
Det er ligesom engang i supermarkedet,
hvor jeg købte tamponer, lommetørklæder og en flaske vin.
Den unge mand spurgte: "Hård dag?" Og jeg svarede: "Jeg voldmenstruerer."
Jeg ville ønske, jeg havde holdt mund.
Du gjorde det lige igen.
Pokkers. Skynd dig at sige noget pinligt.
Da Alice var seks år, tog jeg det forkerte barn med hjem fra børnehaven.
Det er meget værre at bortføre et barn.
Nå ja, og jeg lokkede hende faktisk ind i bilen med slik.
- Hvad? - Til mit forsvar så var det halloween.
Der var flere, der var Optimus Prime.
Det havde jeg fuldstændig glemt.
Jeg fatter ikke, min lille Optimus Prime skal på college.
Hold da op. College?
Min søn er kun ni år, og jeg savner ham allerede.
Hvordan håndterer du det?
Jeg prøver…
Lad være med at svare. Mine 14 minutter er gået.
Så nu har vi en indledning næste gang.
Hvis der bliver en næste gang.
Det har været hyggeligt. Nyd ekstranøglen.
- Hold op med at knalde krager. - Jeg følger dig ud.
Det var en perfekt afsked. Lad mig ikke ødelægge den.
- Farvel, Jimmy. - Okay. Farvel, Sofi.
Fandens, min taske. Kig væk. Ignorer mig. Husk min gode afsked.
Manner!
Hvorfor inviterede du hende ikke ud?
Liz, du ved, jeg hader at blive udspioneret!
Hun har nu ret! Det var ulideligt!
Hvad fanden?
Jeg sagde jo, hun kunne lide ham, da han købte bilen.
- Her. Jeg har den. - Okay, ved I hvad?
- Skrid ud af min have! - Jeg er ikke i din have.
Jeg tror, jeg bliver heroppe lidt.
- Du kan ikke komme ned, vel? - Niks.
- Vil du have hjælp til at komme ned? - Nej. Har du brug for hjælp til det?
Ved I hvad? Rend mig! Rend mig!
- Rend mig! - Du skal ikke bande ad mig, røvhul!
Jeg har brug for hjælp til at komme ned!
Så du ville mødes for at fortælle mig, at en smuk kvinde synes om dig,
og du gjorde intet ved det?
- Jeg sagde, jeg havde bollet en fugl. - Jamen godt klaret.
Jeg tænker konstant på, hvor lammet jeg er. Det er sikkert det samme for dig.
- Tænker du stadig på Sarah hele tiden? - Ikke hele tiden. Kun når jeg sover.
Og når jeg er vågen. Men aldrig i de 30 sekunders mellemstadie.
De bedste 30 sekunder på dagen.
Jeg ved, jeg bør komme videre, men jeg sidder fast.
Det gør vi begge to.
Ja, men der er forskel. Jeg forsøger at gøre fremskridt.
Jeg tillader mig selv at være glad. Jeg smiler. En hel del, faktisk.
- Sådan her. - Det er uhyggeligt.
- Er det? - Ja.
Jeg har gjort det meget.
Du synes ikke engang, at du fortjener at være glad.
- Det passer ikke. - Fortjener du det?
Nej, er du sindssyg?
Det var dråben. Lad os gøre noget. Hvad gjorde dig glad førhen?
- Ensomhed og isolation. - Det føles som et kneb. Svar mig.
- Nej. - Kom nu.
- Nej. - Jo.
- Nej. - Svar mig nu.
- Nej. - Louis, hvad gør dig glad?
Er det at "jimmy'e"? At chikanere folk, indtil de indvilger for at få fred?
Stort set.
For fanden, hvor er den elendig.
Det er der åbenbart enighed om.
- Hvorfor er vi her? - Jeg er her, fordi Liz ikke er her.
Og jeg har en eksistentiel krise, da jeg elsker mit arbejde mere end noget andet
og ikke ved, hvem jeg er uden det.
Hvad skal jeg bruge det til?
- Det ved jeg ikke. At være utilpas. - Det er jeg.
Min eks, Marisol, er i byen og ringer hele tiden, men jeg behøver ikke vide hvorfor.
Du virker dysreguleret. Vil du tale om det?
- Niks. Ikke før du har det bedre. - Lad mig give dit ét redskab.
- Nej. - Bare ét.
- Nej. - Okay. Skide være med det.
Fint. Vi taler om det i næste uge.
Hej, de herrer. Jeg vidste, du ville finde tilbage hertil.
Det er det højeste antal sorte mennesker, jeg har set på kontoret på én gang.
For det første er det ikke noget, du kan sige højt.
Jeg siger, det er godt.
For det andet er vi ikke vilde med at blive talt.
- Det er vi ikke. - Ikke fan af det.
Okay. Fire mod en. I vinder.
- Okay. - Okay.
Paul, den eneste af dine klienter, der har kontaktet mig, er mr. Hollis.
Han ringede og ville tale om en uretfærdig chikanehændelse, som ikke var hans skyld.
Men så spurgte han, om mine bryster var så store, som de lød.
- Så det var nok hans skyld. - Måske.
Hvordan går det med drømmesynene?
De er sjældnere. Men jeg er ikke vild med, at du kalder dem "drømmesynene".
Men det lyder supernuttet, så det bliver jeg ved med.
Et lille drømmesyn.
Hej. Vi snupper lige rationer til en glædesmission.
Vil du med?
Nej. Jeg har en klient. Men hav det sjovt.
- Paul? - Jeg har en hjernesygdom.
Har du prøvet med valnødder?
I må gerne gå.
- Okay. Tak. - Kom.
Hvorfor pisker du din te, som om den tog dig på røven?
- Vil du vide hvorfor? - Øjeblik. Det er Liz. Hvad?
Brian kommer og kører dig til træning.
Nævn ikke, hvor korte hans shorts er. Han ændrer sig aldrig.
Liz, selv om jeg er taknemmelig, behøver du altså ikke ringe hver…
Kan vi ikke tale sammen?
Jo. Følg med mig.
Ham Louis er overalt. Hvad synes du om ham? Han er nedtur, ikke?
Jeg kan godt lide hans accent. Den lyder hjemmelavet.
Den får mig til at le.
Det er løgn, Paul. Også dig? Han dræbte Tia.
Nu er Alice og Jimmy venner med ham.
Og jeg hader den accent.
Er han skorstensfejer? Jeg har lyst til at jage en skefuld sukker op i hans r-hul.
Hør her. Et fælles traume får folk til at gøre vilde ting.
Måske tror Jimmy og Alice, at hvis Louis klarer sig, så gør de også.
Måske kan de lide store øjenbryn. Jeg ved det ikke.
Men det lader til at hjælpe. Så vi har intet valg.
Vi klapper i og lever med det.
Åh gud.
- Jeg kan se dine testikler. - Jeg ændrer mig aldrig.
Det ser ud, som om der er ild i dig.
- Jeg er her nu. Alle elsker mine shorts. - Det er der ingen, der gør.
Paul har ret.
Vi er nødt til at sætte grænser og smide Matthew ud herfra.
Jeg elsker din overbevisning.
Et hurtigt spørgsmål. Hvem er den sandwich til?
- Den er til mig. - Men du kan ikke lide sennep.
Jo, jeg kan. Jeg elsker det.
Tag en bid.
Fint. Den er til Matty.
Jeg frygter, at han bryder sammen, når du giver ham sparket.
Hvorfor skal det altid være mig? Tror du, jeg nyder at være skurken?
Nej, jeg tror, du elsker det. Jeg ved godt, jeg er god til det.
- Måske den bedste. - Det er du.
Men det smerter mig, hver gang jeg sætter foden ned for børnene.
- Eller dig. - Eller min mor.
Nej, det nyder jeg.
Jeg tror faktisk, jeg ringer til hende nu for at komme i godt humør.
Vil du ikke nok klare det med Matthew, pusser?
- Selvfølgelig. Den klarer jeg. - Tak.
Hej, Constance. Vil du ikke holde op med at sende Derek nye strømper?
Vi har penge.
Nej, vi har også undertøj.
Jeg havde aldrig troet, jeg skulle i terapi. Men her sidder jeg.
Mark og Donna sagde, du var god.
Det håber jeg.
Det håber jeg og mine studielån også.
- Nå, men hvorfor er du kommet? - Det ved jeg ikke.
Donna sagde, jeg har en mørk sky hængende over hovedet.
Kan du se en mørk sky?
Jeg kan se en, der ikke vil tale om sig selv.
- Men det er i orden. - Hvad sker der med hårelastikkerne?
- De betyder meget for mig. - Hvorfor?
Det gør de bare.
Lad os begynde med noget nemt. Sker der noget nyt i dit liv?
Er de lavet af guld?
Vi skal ikke tale om mig. Men hvis du vil tale udenom, så fint.
Det er din time. Fortsæt med at være et vrag.
Hold da op.
Åh gud. Det er jeg ked af.
Jeg har haft den mest vanvittige dag. Kan vi begynde forfra?
Nej tak. Det her var endnu værre end forventet.
Pis.
Da jeg var grafisk designer,
tog jeg herhen for at få inspiration, når jeg ramte muren.
- Er det ikke fantastisk? - Jo.
Jeg elsker museer.
Han hader museer.
Jeg forstår, at jeg bør elske dem. Så jeg er blevet god til at lade som om.
Bare find et værk, der taler til din sjæl, selv om du ikke ved hvorfor.
Såsom det her. For mig handler det om eksistensens umulighed.
Der er lys og mørke, og tiden forsvinder ud i horisonten.
Og der er et æsel. Så man kommer til at tænke på Shrek.
Shrek!
Det her kan jeg godt lide. Det minder mig om min far.
Tog han dig med på fisketur?
Aldrig nogensinde. Men han har sådan en hat.
Vi er måske ikke så tætte, men vi havde et par gode dage.
Hej.
Hvis du mangler inspiration, kan du male mig nøgen,
mens jeg ligger og spiser et æble.
- Kan du sidde sådan der i ni timer? - Nej, det er lang tid.
Du må male mig, mens jeg gør noget, man kan gøre i så lang tid.
- Såsom hvad? - Sove.
- Ja? - Eller…
Doomscrolle.
Vælge aftensmad.
Det lyder sjovt. Det kunne være et postmoderne stilleben.
Du er så heldig, at jeg er yderst tiltrukket af prætentiøse folk.
Det er jeg virkelig.
Louis.
- Alt vel? - Tænker du på Sarah igen?
Du kommer ikke videre, før du taler med hende.
Det bør du. Hvad, hvis hun har ventet på dig?
Det er vist nok glæde for én dag.
Louis…
Louis, kom nu.
- Tænk, at du fik ham til at gå. - Seriøst.
Hej, Matty. Har du tid?
Nej, jeg har sygt travlt, mand.
Jeg laver fis.
Du ved, at jeg hepper på dig, ikke?
Af og til føles det, som om du er den eneste.
Hvad så?
Ikke noget.
Det var det.
Fedt.
Og knib.
Og knib. Godt.
- Derek, hvad laver du her? - Liz fortalte mig, I var her.
Må jeg spørge dig til råds?
Paul er her ikke for at sludre, men for at træne sine drømmesyn væk.
Du, Brian, jeg har aldrig set det øverste af dine overlår før.
- Du bør vise dem mere frem. - Du må gerne blive.
- Flot kniben. - Tak.
Hør. Jeg tog med i dit center, fordi jeg troede, jeg ville blive bagt mindre på.
Du er en stærk bessefarmand. Folk kan ikke styre sig.
Tag det ikke ilde op.
Jeg levede i 70'erne. Tror du, jeg aldrig har haft en trekant med en anden mand?
Hvad? Luk din gamle, heteroseksuelle mund.
Det var obligatorisk.
Han har ret. Selv i 80'erne.
Jeg savner Steve. Og store, høje Randall.
Tillykke. Du gjorde ham mundlam.
Hvad så? Kom.
Vent. Jeg har en masse spørgsmål.
Jeg har lagt tusind beskeder til Maya, men hun ringer ikke tilbage.
- Det med Louis går mig på. Jeg er rædsom. - Du er fantastisk. Du er menneskelig.
Den nar tog din bedste ven fra dig.
Og ja, du har fundet en god dubleant.
- Liz, det er ikke rette tidspunkt. - Enig. Men det er stadig sandt.
- Jeg skal låne din hat. - Tak, Sean. Gaby vil aldrig gå i mit tøj.
For sidste gang, kvinde. Jeg er 183 cm høj. Det er ikke muligt.
Alligevel.
Min eks står og taler med Jorge. Lad være med at kigge.
Nu kigger vi da.
Beklager, men jeg taler ikke spansk.
Hvor fanden er Sean?
- Hold da kæft. - Laber.
Gemmer du dig for den underskønne kvinde med gudindeenergi og fyldig bagdel?
Jeg elsker hende. Du skal være sammen med hende for evigt.
Hallo!
Hvorfor undgår du hende, Sean? Har du været hende utro?
Dyrkede i fantastisk sex i en uge,
hvorefter du fandt ud af, hun er eftersøgt og brugte dit hjem som skjulested?
Det er tydeligvis sket for dig. Det er jeg ked af.
- Det er fint. Jeg kom i nyhederne. - Okay.
Da jeg var i Afghanistan, slog hun op i et brev.
- Nej! - Den kælling!
Jeg håndterede det ikke så godt. Jeg var et kæmpe røvhul. Modbydelig.
- Nej! - Din kælling!
Jeg er ikke stolt af det, men jeg kan ikke se hende i øjnene.
Okay, I er for hårde ved jer selv.
Gaby er selvfølgelig mindre kujonagtig.
Men I er altså de rareste mennesker, jeg nogensinde har mødt.
- Tak, Liz. - Tak.
- Men jeg gemmer mig stadig for evigt. - Held og lykke. Hun er på vej herhen.
Så for pokker.
- Åh nej. - Hvad skal vi sige?
Ingenting, tak.
- Hvis du ikke vil, så tager jeg hende. - Gider du lige?
Vi tager pis på dig. Hun er væk.
Fik ham!
Jeg beholder hatten.
- Nu er han vred. - Jeg går i vrede.
- Jeg har en lækker eks. - Jeg går tilbage til min madvogn.
Jeg har aldrig været god til at være hård mod mine børn. Især ikke Matthew.
Hvorfor er jeg sådan?
Ud af de 16 mænd her har 11 af dem barberede kønsdele.
Ja, Gaby nævnte tælleriet. Det må du holde op med.
Ret det til 12.
Jeg kender ikke din baggrund, men efter 10.000 timer i faget, har jeg et godt bud.
Du er ikke synsk, Paul.
Jeg gætter på, at din modstand mod at sætte grænser, skyldes,
at du voksede op hos følelsesmæssigt ustabile forældre.
Det var de begge.
Og som barn skabte du nok strategier til at beskytte dig mod smerten.
Såsom at undgå konflikter for enhver pris.
- Ja. - Ja.
Måske er du synsk. Hvornår dør jeg? Nej, sig det ikke.
Den 14. januar. Du bliver mast til en koncert.
Hvilket år? Hvilken koncert? Er det Cher? Tager hun på turné?
Nu skal du høre, Derek.
Det sårbare barn bor stadig inde i dig.
Vi kalder det skyggen.
Så med Matthew tror du, at du er en god, uselvisk far, når du pylrer om ham.
Men du er ikke bange for at såre ham.
Du er bange for at såre dig selv. Og det er selvisk.
Pokkers.
Tak, Paul.
Selv tak.
Gud, hvor jeg savner det her.
- Jeg kan godt forstå hvorfor. - Beyoncé.
Du blev mast til en Beyoncé-koncert.
Har jeg gulvbilletter?
- Kom indenfor. - Tak.
Undskyld, jeg for ud på den måde.
Jeg købte en magnet i souvenirbutikken for at undskylde.
- Det er det, du godt kunne lide. - Hold da kæft.
Ja, det er ligesom det rigtige maleri, men krympet til magnetstørrelse.
- Det må kunstneren altid have ønsket sig. - Nemlig.
Du behøver ikke undskylde. Jeg overgjorde det nok lidt i formiddags.
- Gaby tager Alice med til Sparks-kampen. - Sjovt.
- Hej, Louis. - Hej.
- Far, har du stjålet mit serum igen? - Overhovedet ikke.
Det har jeg. Jeg må gemme det og lade, som om jeg har fundet det.
- Så du er Sparks-fan? - Nej, jeg er spiller.
Fedt.
Jeps.
Sig det bare.
Det stråler ud af dig som varme fra en radiator.
Hør her.
De holder meget af dig.
Og jeg forsøger at være et godt menneske. Det gør jeg virkelig.
Jeg har måttet høre på Jimmy sige: "Hvordan hjælper jeg Louis?"
Eller Alice sige: "Tror du Louis klarer den?"
Og jeg har bare lyst til at svare: "Hvad rager det nogen?
Han dræbte min bedste ven. Til helvede med ham.
Han burde sidde i fængsel for evigt."
Men det gør du ikke.
Hvorfor er du stadig i vores liv?
Hvorfor er du her?
Tia og jeg tog altid Alice med til Sparks-kampe.
Vi lavede en fjollet dans
for at komme op på storskærmen. Det så sådan her ud.
Den begyndte med robotten, og så fem, seks, syv, otte. Det var det.
Vi kom selvfølgelig aldrig på skærmen. For upassende.
Men det var ligegyldigt, for det fik Alice til at le,
det fik mig til at le og Tia til at le.
Hør…
De har måske tilgivet dig, men det kommer jeg aldrig til.
Nogensinde.
Tia kan ikke være her…
…og danse som en tosse og leve sit liv.
På grund af dig.
Så det faktum, at du kunne leve livet,
men du vælger at lade være, det hader jeg fandeme.
Vildt meget.
Det er respektløst over for hende.
Og det er respektløst over for mig.
Lev dog dit liv, mand.
Er du med?
Jeg er med.
Godt.
Hej.
Jeg ved ikke, om du kan huske mig.
Louis, ikke?
Jo, Louis.
Den sidste, jeg forventede at se.
- Den næstsidste. - Jeg er hans lift.
- Jeg kommer selv hjem. - Det er nok det bedste.
Hold da op, det er sært.
Det ved jeg godt.
Jeg forestillede mig mange gange, hvad jeg ville gøre, når jeg så dig.
Og sommetider gav jeg dig en lussing. Sommetider krammede jeg dig.
Og nu står jeg foran dig og har ingen anelse om,
- hvor jeg skal gøre af mine hænder. - Det er min skyld. Undskyld.
- Jeg skulle være kommet før… - Jeg har besluttet mig.
Louis.
Jeg er så glad for at vide, at du har det godt.
- Jeg har virkelig savnet dig. - I lige måde.
- Der er så meget, jeg har villet sige… - Skat, fandt du…
Skat.
Det her er Louis.
Ja. Hejsa. Hvordan har du det?
Casey.
- Det er godt at møde dig. - Ja.
I morgen skal du ud at vandre med Jimmy og derefter til neurolog.
Liz, du behøver altså ikke ringe med opdatering…
Jeg kan godt lide at høre dig torturere andre end mig.
Jeg kan godt lidt at være sammen med dig.
Du er faktisk sjov at hænge ud med, mor. Skal vi spille Gears of War?
Jeg ved ikke, hvad det er, men meget gerne.
- Hej, makker. Har du tid? - Derek, ikke nu. Vi spiller Gears of War.
- Nu. - Jeg kommer tilbage.
For styrke.
Du klarer den.
Alvorlig mine.
Hvad så, far?
Min ven, jeg skylder dig en undskyldning.
- Modtaget. - Lad mig tale ud.
Jeg elsker dig.
Og jeg elsker dig så højt, at jeg nok har modarbejdet dig.
Du er 25 år. Du skal finde ud af livet på egen hånd.
Og det sker aldrig, hvis jeg bliver ved med at hente din bold ned fra træerne.
- Det sker ikke igen. - Det er en metafor.
- En hvad? - Jeg smider dig ud.
Kom nu, mand. Jeg har prøvet.
Det synes jeg ikke.
Og jeg ville ikke være en særlig god far, hvis jeg lod dig bo her uden…
…virkelig at prøve.
Du har indtil i morgen.
- Er det mors idé? - Nej. Det er udelukkende min.
Jeg troede, du altid støttede mig.
- Klarer du den? - Ja.
Puha.
- Det stinker at være den hårde betjent. - Ja, men han kommer til at takke dig.
Hvad skal du?
Undskylde til Matthew for, hvor led du var.
Er hun sammen med en, der hedder Casey? Op i røven med det grimme svin.
- Han var faktisk rigtig flot og flink. - Han lyder som en opblæst narrøv.
- Paul. - De fleste flotte fyre er narrøve.
Vi kan ikke gøre for det.
Narrøv-tvillinger.
Det er mit tegn til at smutte.
Hvem er den britiske fyr?
Det er bilisten, der dræbte Jimmys kone.
Jøsses, Paul. Det er en snak til før vandreturen.
Jeg troede, han var en af dine træningsbøsser.
Han er ikke bøsse. Han er engelsk.
- Hvordan har du det? - Bedre.
Nu hvor jeg ved, hun har det godt, føler jeg mig ikke fastlåst længere.
Hør her… Jeg vil takke jer begge to.
Jeg havde aldrig troet, I ville være så flinke ved mig.
Jeg er stadig ikke sikker på, jeg fortjener det.
- Wow. Hvorfor sådan en tale? - Jeg tror, han siger farvel.
Ja.
- Hvad har du tænkt dig at gøre? - Jeg rejser væk.
Måske flytter jeg til San Diego.
De skulle have en fed zoo. Det er lige mig.
Jeg tror, jeg vender tilbage til grafisk design.
Hvad så med verdens værste kaffe?
- Det bjerg er besteget. - Fair nok.
- Jeg kommer til at savne dig. - I lige måde.
Pas godt på dig selv.
Og nu er det din tur, min ven.
Se at få ringet til Sofi.
Hvem er Sofi?
- Tak for det. - Det var så lidt!
Hvem er Sofi?
- Ikke nogen. - Sig det.
- Nej. - Far?
Hvad har jeg sagt om at passe din egen biks?
Sofi.
Hvis jeg må være så fri. Du har haft nogle svære år.
- Hvorfor tror du, du er klar nu? - Det ved jeg ikke.
Jeg håber nok, at hvis jeg kaster mig ud i det,
så sker der gode ting.
Og jeg har nok endelig indset, at jeg selv må tage det første skridt.
Hej, Marisol.
Undskyld, jeg har undgået dig. Hvordan har du haft det?
Tekster af: Cecilie Hassenkam