Kas sa näed seal inimest?
Jah, üks naine on.
Tore.
Sind võidakse hiljem röövida.
Tänan toidu eest, poiss. Nägemist.
Paul, me ei saanudki rääkida sellest, kuidas sul läheb.
No kuidas mul ikka läheb? Ma passin kodus ja näen hallutsinatsioone.
Ta näpistas eile mu sõpra Angelat, et veenduda, kas ta on tõeline.
Oligi.
Ta ilmselgelt polnud ammu mehe puudet tundnud.
Uskumatu, et kuseteedeinfektsioon nii mõjub.
Jah, Parkinsoni tõvega samal ajal esinev infektsioon võib keha koormata
ja väga veidraid asju põhjustada.
No vähemalt saad sa tšillida.
Ma ei taha tšillida. Armastan oma tööd üle kõige.
- Mida sa teed? - Üle kõige?
No ma olen tundnud tööd kauem kui sind.
Polnud hea vabandus.
Kuule, Paul, see on küll raske,
aga sa lubasid meile toetuda. Ja kõik on nõus aitama.
Seega me Gabyga võtame su patsiendid. Julie tegeleb su ravimite, unehügieeni
ja teiste… magamistoaga seotud tegevustega,
mis võivad moraali tõsta, kui sa mind mõistad.
- Kõik mõistavad. - Olgu, tore.
Me ülejäänud aitame sul trenni teha
ja luua rutiini, millega sa kiiremini toibuksid.
Ning Sean sõidutab sind ringi ja koristab siis basseinimaja rennid ära.
- See aitab Pauli? - See on minu jaoks.
Planeerimine pole mu tugev külg, sest mulle ei meeldi kamandada
ega oma nina teiste asjadesse toppida. Selleks kaasasime eksperdi.
- Jumal küll. - Võta heaks.
Ma koostan su nädalakava homseks hommikuks.
Aitäh teile kõigile abi eest.
Me oleme väga tänulikud. Eks?
Räägi enda eest.
- Ole nüüd, Paul. - Pole viga.
Saan harjutada oma lapsehoidja rolli, sest sa oled suur tita.
Oled jah! Sa oled mu suur poisipõnn.
Ma löön su maha.
Ja lähebki!
- Vaadake teda. - Nii nunnu.
KURVA KOIOTI KOHVIK
Tõesti tore. Uskumatu, et sa Wesleyani pääsesid.
Nii lahe. See on minu kulul.
Nii hea?
- Alati petab isuäratava välimusega ära. - See ongi meie trikk.
Gaby tahab teada, mida ma teen. Tule siia.
Proovi vahelduseks naeratada.
Nunnu.
Vabandust.
- Hei, kuidas teil sel nädalal läheb? - Suurepäraselt.
Tänan veel kord, et võtsid meie sõbra Maya patsiendiks.
- Muidugi. - Tal oli ilmselgelt raske.
Ja ta vihkab terapeute, aga veensime teda, et sa oledki terapeudivihkajate terapeut.
Sobiv loosung mu fännikaubale.
Mark, viimati sa selgitasid, miks sind vihastas see,
et Donna paljastas filmi vaadates, mis selle lõpus juhtub.
Loodetavasti said sellest tühisest jurast üle.
Ta ei saanud.
- See tundus nii lugupidamatu. - 25 aastat on möödas.
Kõik teavad, et Bruce Willis oli kogu aja surnud. Kõik.
Sa oled ajalooõpetaja. Kas pahandad temaga,
kui ta ütleb, et „Hamiltoni“ lõpus luuakse Ameerika?
- Mida? - Näed, mida pean taluma?
Kutt, see siin ongi „Hamiltoni“ lõpp.
Me elame selles.
Praegu, reaalajas.
- Kas ta lõpetas? - Jah.
Olgu.
Mamma!
- Sa ehmatasid mind. - Vabandust.
Ma pole harjunud sellega, et ust avades karjutakse mulle näkku.
Noh, saad andeks.
Ma tegelikult käisin eile õhtul siin. Sõitsin siia ja astusin sissesõiduteele,
aga mõistsin, et kannan musti trenniriideid
ja näen välja nagu higine ninja.
Kahju, mulle ninjad meeldivad väga.
Noh… Pagan.
See on auto tagavaravõti. Arvasin, et sa võid seda vajada.
Ma lasin igaks juhuks kolm tagavaravõtit teha.
Seda polnud vaja öelda.
- „Aitäh“ olnuks piisav. - Täpselt.
Aitäh. See oli sinust väga kena.
Peaksin minema hakkama.
- Olgu. Lahe. - Olgu.
Ma pakkusin oma kodus sulle jääteed. Äkki sa pakud mulle tassikese kohvi?
Ma pean tööle minema, aga saan sulle 15 minutit anda.
Nüüd saan mina sulle vaid 14 minutit anda.
- Näed, mis tunne on? - Pole tore.
- Ei. - Tule.
- Kell tiksub. - Olgu.
Liz, ma mõtlesin asja üle järele.
Sa oled minu patsient,
seega mul ei sobi üldse siin olla.
Kena katse.
Joo oma rohelist ajusmuutit.
Täna hommikul on sul füsioteraapia
ja pärastlõunal viib Brian su jõusaali.
Sa ei saa salatit blenderisse panna ja seda smuutiks nimetada.
Smuutis on jäätist ja šokolaadisiirupit
ja ülejäägi saab metalltopsis.
- Nii tehakse piimakokteiliga. - Tore, tahan ühte.
Ma hävitaksin ühe piimakokteili. Kas sa teed linnastega?
Mulle ka üks, ema.
Ma ei tee piimakokteile!
Kui Jimmy küsib, siis tema puu otsas on minu jalgpall.
Hiljem toon alla.
Tore, et trenni teed, semu.
Mul on homme töövestlus Paneras.
- Seal on võrratu morss. - Tore!
Kas ta tõi oma musta pesu, et sina ära peseksid?
Ei. Ta naaseb hiljem ja peseb ise.
Miks sa valetad?
Vaata, kui hukkamõistev ta välja näeb! Ta on nagu verd haistev hai.
- Jah. - Kas seesama poiss käis mu pulmas
pelgalt trussikutes?
Tema jah.
Ta kaotas taas töökoha ja pidi veidikeseks tagasi koju kolima.
Me armastame teda nii väga, aga ta lihtsalt ei suuda toime tulla.
Aga lõpuks ju ikka hakkab suutma, eks?
Oleneb.
Lastevanemate suurim viga on oma laste heaks liiga palju ära teha.
Kui lastel on mure, ajavad vanemad kohe asja korda.
Sellised lapsed ei õpi iial visad olema.
Kas te nännutate teda?
Kes piimakokteili tahab?
Palun rohke vahukoorega.
- Varesed ei pea vimma. - Peavad küll!
Ma kuulsin sellest eelmine nädal. Seetõttu olen temaga ettevaatlik.
- Miks? - Ma keppisin tema ema.
Ma ikka kahetsen seda, et eilset siinkäiku sulle mainisin.
Täpselt nagu kord ostsin poes tampoone, salvrätte ja pudeli veini.
Noormees kassas küsis: „Raske päev?“ Ma vastasin: „Karm kuupuhastus.“
Ja soovin, et ma poleks seda öelnud.
Sa just tegid seda taas.
Pagan.
Ütle nüüd sina kähku midagi piinlikku.
Kui Alice oli kuueaastane, tõin ma lasteaiast vale lapse koju.
Isver, lapse röövimine on palju hullem.
Oo jaa. Ning ma meelitasin kommide abil ta oma kaubikusse.
- Mida? Selge. - Halloween oli küll. Jah.
Ma ajasin Optimus Prime'id segi.
Vau, mul oli see täitsa ununenud.
Uskumatu, et mu väike Optimus Prime läheb ära ülikooli.
Issand. Vau, ülikooli?
Mu laps on üheksane, aga juba igatsen teda.
Kuidas sa sellega toime tuled?
Ma ei tea. Üritan…
Ära ütle. Mu 14 minutit said läbi.
Nüüd siis teame, kuidas oma järgmist vestlust alustada.
Kui järgmist on.
See oli vahva.
Naudi tagavaravõtit.
- Ära kepi vareseid. - Jah. Ma saadan su välja.
See hüvastijätt oli nii hea.
Ära lase mul seda ära rikkuda.
Olgu. Tšau, Jimmy.
Olgu. Tšau, Sofi.
Pagan võtaks, mu käekott! Vaata mujale.
Eira mind. Meenuta head hüvastijättu.
Kutt!
Miks sa teda välja ei kutsunud?
Ma ju vihkan seda, kui mu järele luuratakse!
Aga tal on õigus, mees!
See oli valus.
Mida paganat?
Ma ütlesin, et ta meeldis naisele, kui auto ostis.
- Hei, kätte sain! - Teate mida?
- Kaduge kõik mu aiast! - Ma pole su aias.
Ma vist jään veidikeseks ajaks siia.
- Sa ei suuda alla ronida, eks? - Tõepoolest.
- Kas tahad alla saamisega abi, mees? - Ei. Kas sina vajad abi?
Teate mida? Mine persse! Mine persse!
- Mine persse! - Ära kiru mind, sitapea!
Ma vajan allasaamisega abi!
Sa tahtsid mulle isiklikult öelda, et meeldid kaunile naisele,
aga sa ei teinud temaga midagi?
- Ütlesin talle, et seksisin linnuga. - No tubli siis.
Mõtlen aina selle peale, kui halvatud ma olen.
Küllap sinuga on sama lugu.
Kas mõtled ikka kogu aeg Sarah' peale?
Mitte kogu aeg.
Ainult magades.
Ja ärkvel olles.
Aga mitte 30 sekundi ajal, mil ma kahe seisundi vahel kõigun.
Päeva parimad 30 sekundit.
Ma pean eluga edasi minema, aga olen paigal kinni, mees.
Me mõlemad oleme.
Jah, aga meie vahel on erinevus.
Ma üritan edusamme teha.
Lasen endal õnnelik olla.
Ma naeratan, tegelikult täitsa palju.
Sedasi.
See on kõhe.
- On või? - Jah.
Ma teen seda kogu aeg.
Sa ei vääri oma arust rõõmu.
- Pole tõsi. - Kas väärid rõõmu?
Ei, muidugi mitte. Hull oled?
Tead mida? Aitab küll. Lähme teeme midagi.
Mis sind varem rõõmustas?
- Üksindus ja eneseisolatsioon. - See tundub triki moodi. Ütle!
- Ei. - Ole nüüd.
- Ei. - Jah.
- Ei. - Lihtsalt ütle mulle.
- Ei… - Louis, mis sind rõõmustab?
Kas jimmymine ongi see, et käid peale,
kuni isik nõustub tegema, mida tahad, et vait jääksid?
Enam-vähem.
Persse. See on kohutav.
Kõik paistavad sama arvavat.
Miks me siis siin oleme?
Mina olen siin, sest Liz ei ole.
Lisaks on mul eksistentsiaalne kriis, sest ma armastan oma tööd üle kõige
ega tea, kes ma selleta olen.
Mida ma peaksin selle asjus tegema?
- Ma ei tea. Ebamugavust tundma. - Tunnengi.
Mu eks Marisol on taas linnas ja miskipärast aina helistab mulle.
Ma ei taha põhjust teada.
Paistad düsregulatsiooni kogevat. Kas tahad sellest rääkida?
Ei. Sa ei tee seda värki, enne kui end paremini tunned.
Annan sulle ühe vahendi.
- Ei. - Ühe vaid.
- Ei. - Olgu, ei. Kuradile siis!
Tore. Järgmine nädal räägime.
Tere, härrad. Ma arvasingi, et sa naased siia.
Ma pole eal siin korraga nii palju mustanahalisi näinud.
Olgu, esiteks ei tohi sellist asja välja öelda.
See on ju hea asi.
Ja teiseks taunime meie loendamist.
- Ei meeldi meile. - Ma pole fänn.
Olgu. Neli ühe vastu, teie võit.
- Hea küll. - Olgu.
Paul, su patsientidest on ainsana ühendust võtnud hr Hollis.
Ta helistas, et rääkida ebaõiglasest ahistamisolukorrast tööl,
milles tema polevat süüdi,
aga siis ta küsis, kas mu tissid on nii suured, nagu kõlavad.
- Seega ta võis siiski süüdi olla. - Võib-olla.
Kuidas hallulud on?
Harvemini esinevad. Aga mulle ei meeldi, et sa neid „halluludeks“ nimetad.
Jah, aga see kõlab ülinunnult, seega jääbki külge.
Nagu hallulu.
Hei. Me võtame oma rõõmumissiooni jaoks moona kaasa.
Kas tuled ka?
Ei, mul on uus klient. Aga lõbutsege.
- Paul? - Tuleksin, aga mul on ajuhaigus.
Kas Kreeka pähkleid proovisid?
Võite minna.
- Olgu. Tänan. - Läki.
Miks sa segad teed, nagu see oleks su perset krabanud?
Tahad põhjust teada?
Oot, Liz helistab. Mis on?
Brian viib su kahe minuti pärast jõusaali.
Ära vaevu ta lühikesi šortse mainima. Ta ei kavatse riideid vahetada.
Liz, ma olen küll tänulik, aga sa ei pea helistama mulle iga…
Kas saaksime rääkida?
Ikka. Kõnni minuga kaasa.
Issand, see Louis on kõikjal.
- Mis sa temast arvad? Ta imeb, eks? - Mulle meeldib tema aktsent.
Tundub kunstlik.
See ajab mind naerma.
Ei ole nii, Paul. Sina ka? Ta tappis Tia, aga nüüd Alice ja Jimmy semutsevad temaga.
Ning ma vihkan tema aktsenti. Kas ta on korstnapühkija?
Tahan talle lusikatäie suhkrut urruauku pista.
Kuule, ühise trauma tõttu tehakse pööraseid asju.
Jimmy ja Alice võivad arvata, et kui Louis tuleb toime, nad tulevad ka.
Või neile meeldivad suured kulmud. Ma ei tea.
Aga sellest paistab abi olevat, seega meil pole valikut.
Hoiame keelt hammaste taga ja kannatame ära.
Issand.
Ma näen su munandeid.
Ma ei kavatse riideid vahetada.
Sa näed välja, nagu põleksid.
Ma saabusin. Mu šortsid meeldivad kõigile.
Mitte kellelegi.
Paulil on õigus.
Peame end kehtestama ja Matthew' perse välja viskama.
Võrratu veendumus.
- Kiire küsimus. - Jah.
Kellele võileib on?
See on mulle.
Aga sulle ei maitse sinep.
Maitseb küll. Ma armastan seda.
Võta amps.
Hea küll.
See on Mattyle.
Lihtsalt kardan, et ta on endast väljas, kui sa ta välja viskad.
Miks pean mina alati seda tegema? Arvad, et mulle meeldib paha tüüp olla?
Ei, sa lausa naudid seda.
Kuule, ma küll olen selles rollis osav,
- võib-olla lausa parim… - Oledki.
Aga mu südamel on valus iga kord, kui pean olema range lastega
- või sinuga. - Või mu emaga.
Ei, see on mu lemmik.
Ma vist helistangi talle nüüd, et enda tuju tõsta.
Kas oleksid nii hea ja tegeleksid Matthew'ga, jumbu?
- Muidugi. Ajan asja korda. - Aitäh.
Tere, Constance.
Ära saada aina Derekile uusi sokke.
Meil on selleks endal raha. Ei, meil on aluspesu ka.
Ma ei arvanud eal, et teraapiasse tulen, aga siin ma olen.
Marki ja Donna sõnul oled sa osav.
Loodetavasti oledki.
Ma loodan oma õppelaenude tõttu sama.
Igatahes, miks tulid?
Ma ei tea.
Donna sõnul hõljuvat viimasel ajal mu kohal tume pilv.
Kas sa näed tumedat pilve?
Näen kedagi, kellele ei meeldi endast rääkida.
- Aga pole viga. - Mis värk patsikummidega on?
- Need on mulle tähtsad. - Miks?
Lihtsalt on.
Alustame lihtsast teemast. Kas su elus on midagi uut teoksil…
Kas need on kullast?
Me pole siin selleks, et minust rääkida. Aga kui tahad asju vältida, siis sobib.
Sinu raha. Ole omadega perses edasi.
Vau.
Issand, palun vabandust.
Mul on kõige hullumeelsem päev olnud. Palun alustame otsast peale.
Tänan, ei.
See oli isegi oodatust hullem.
Persse!
Kui ma olin graafiline disainer
ja mõte jooksis kinni, tulin siit inspiratsiooni otsima.
On ju vapustav?
Oo jaa.
Ma armastan muuseume.
Ta vihkab muuseume.
Ma mõistan, et peaksin neid armastama, seega olen õppinud teesklema.
Lihtsalt leia teos, mis su hinge kõnetab, isegi kui sa põhjust ei mõista.
Nagu see.
Minu jaoks kujutab see eksistentsi võimatust.
On hele ja tume osa, aeg taandub kaugusesse.
Lisaks paneb see eesel „Shreki“ peale mõtlema.
„Shrek“!
Mulle meeldib see.
Meenutab mulle mu isa.
Kas ta viis sind kalale?
Ei, mitte kordagi.
Aga tal on selline müts.
Me temaga pole küll lähedased, aga meil oli paar head päeva.
Hei.
Tead, kui sa inspiratsiooni vajad, võid maalida mind paljana
aelemas, õuna söömas.
Suudad üheksa tundi selles poosis olla?
- Ei, see on pikk aeg. - Jah.
Pead maalima mind tegemas midagi, mida ma suudan nii kaua teha.
- Nagu näiteks? - Magamas.
- Jah? - Või…
- Moblat näppimas. - Kaalumas, mida õhtusöögiks tellida.
No mulle meeldib see. Tulemus oleks postmodernistlik natüürmort.
Sul veab nii väga, et mulle ennasttäis inimesed meeldivad.
Tõepoolest veab.
Louis.
Kas oled kombes?
Kas mõtlesid taas Sarah' peale?
Edasi minemiseks pead temaga rääkima.
Tõesti tasub. Äkki ta on kogu aja sind oodanud?
Saime vist tänaseks piisavalt rõõmu.
Louis…
Louis, ole nüüd.
- Uskumatu, et sa ajasid ta minema. - No kuule!
Kuule, Matty, on sul hetk aega?
Ei, ma olen täitsa kinni, kutt.
Nali.
Sa ju tead, et ma hoian sulle pöialt, eks?
Vahel tundub, et sa oled ainus.
Mis teoksil?
Mitte midagi.
Ongi kõik.
Lahe.
Ja suru kokku.
Ja suru kokku. Väga hea.
- Derek, mida sa siin teed? - Liz ütles, kus olete.
Kuule, kas annaksid nõu?
Paul ei tulnud rääkima, vaid oma halluludest vabanema.
Tead, Brian, ma polegi varem su reite ülaosade ülaosi näinud.
Peaksid neid tihemini näitama.
Sa võid siia jääda.
Hästi surud kokku!
Aitäh.
Kuule, ma tulin su jõusaali, sest arvasin, et siin lüüakse vähem külge.
Sa oled kobe vanahärra. Inimesed ei suuda vastu panna.
Ära tunne ebamugavust.
Ma elasin 70-ndatel. Arvad, et mul polnud grupikat teise mehega?
Mida? Ära aja. Hoia oma vana heterosuu kinni!
- See oli vanasti kohustuslik. - Ta ei eksi.
Isegi 80-ndatel oli nii.
Ma igatsen Steve'i. Ning suurt, pikka Randallit.
Hei, palju õnne. Ta on su tõttu sõnatu.
Mis on siis? Räägime.
Oot, mul on nii palju küsimusi!
Ma jätsin Mayale tuhat sõnumit, aga ta ikka ei vasta.
- Louis ajas mu rivist välja. Halvim olen. - Parim oled.
Sa reageerid inimlikult. See raibe jättis su parimast sõbrast ilma.
Sa küll leidsid vapustava dublandi…
- Issand, Liz. Mitte praegu. - Nõus.
Aga see on siiski tõsi.
- Pean su kübarat laenama. - Aitäh, Sean.
Gaby ei taha eal mu riideid kanda.
Issand, saa aru. Ma olen 183 cm pikk. Su riided ei mahu mulle selga.
Siiski…
Mu eks räägib seal Jorgega. Ärge vaadake.
Nüüd vaatame kindlasti.
Palun vabandust, ma ei oska hispaania keelt.
Kus kuradi kohas on Sean?
- Pagan! - Püss.
Sa siis varjad end selle kaunitari eest, kel on jumalanna energia ja vägev pepu?
Ma armastan teda. Tahan, et sa oleksid igavesti temaga.
Jou!
Miks sa teda väldid, Sean? Kas petsid teda?
Kas sul oli nädal elu parimat seksi,
aga avastasid, et neiu on tagaotsitav, kes varjab end su kodus?
See ilmselgelt juhtus sinuga ja mul on tõesti kahju.
Pole viga, pääsesin uudistesse.
Olgu.
Kui ma olin Afganistanis, jättis ta mu kirja teel maha.
- Ei! - Mõrd!
Ma ei reageerinud hästi.
Ma olin jube persevest. Väga õel.
- Ei! - Mõrd!
Ma pole selle üle uhke, aga ei suuda temaga silmitsi seista.
Olgu, te olete endaga liiga ranged.
Gaby teeb seda ilmselgelt vähem argpükslikul moel.
Aga uskuge mind, teist lahkemaid inimesi ma ei teagi.
- Aitäh, Liz. - Tänan.
- Varjan end siiski igavesti. - Edu sellega, sest ta tuleb siia.
Pagan!
- Kurat, ei! - Mida ütleme?
- Ei tea. - Palun vaikige.
- Sebi teda, muidu ma sebin ise. - Ole nüüd.
Me niisama lollitame. Ta lahkus.
Õnge läks!
Ma jätan kübara endale.
- Nüüd ta on vihane. - „Ei. Marsin minema,
- sest mul on kuum eks.“ - „Naasen toiduautosse.“
Ma pole eal osanud lastega range olla, eriti Matthew'ga. Miks ma selline olen?
Siin ruumis on 16 kutti ja 11 neist on raseeritud genitaalidega.
Gaby rääkis mulle su loendamisest. Sa pead selle lõpetama.
Lausa 12 juba.
Kuule, ma ei tea su minevikku, aga 10 000 tunni jagu töökogemuste abil
põhimõtteliselt mõistan küll.
Sa pole selgeltnägija, Paul.
Kuna sa ei taha piire paika panna, on mul alust arvata,
et kasvasid üles emotsionaalselt järjekindlusetute vanematega.
Nad olidki sellised.
Ja küllap lõid sa lapsena strateegiaid, millega end selle valu eest kaitsta.
Näiteks iga hinna eest konflikti vältimine.
- Jah. - Jah.
Võib-olla oledki selgeltnägija. Millal ma suren? Ei, ära ütle.
14. jaanuaril. Sind trambitakse kontserdil surnuks.
Mis aastal? Mis kontserdil? Kas Cheri omal? Kas ta tuuritab?
Asi on siis sedasi, Derek…
See haavatav laps elab siiani sinus.
Seda nimetatakse enda varjuks.
Matthew' puhul pead sa end heaks ja isetuks isaks,
kui teda poputad.
Aga sa ei karda talle valu tekitada.
Sa kardad hoopis endale haiget teha.
Ja see on isekas.
Pagan.
Aitäh, Paul.
Aitäh sulle.
Issand, kuidas ma seda igatsen.
- Ma mõistan, miks. - Beyoncé.
Sind trambitakse surnuks Beyoncé kontserdil.
Ma istun lava lähedal?
- Tule sisse. - Tänan.
Vabandust, et ma sedasi jalga lasin.
Ostsin vabanduseks sulle kingipoest magneti.
Sulle meeldis see maal.
Püha perse!
Jah, see on nagu terve maal, aga magnetisuuruseks kahandatud,
mida kunstnik vist alati tahtiski.
Jah.
Pole vaja vabandada.
Küllap ma pingutasin hommikul üle.
- Gaby viib Alice'i Sparksi matšile. - Vahva.
- Hei, Louis. - Hei.
- Isa, kas varastasid taas mu C-vitamiini? - Muidugi mitte.
Varastasin küll. Peidan nüüd ära ja teesklen, et leidsin.
- Sa siis oled Sparksi fänn. - Ei, hoopis mängija.
Lahe.
Jep.
Sa võid selle välja öelda.
Sa kiirgad seda nagu radiaator kuumust.
Tead, mees…
Nad tõesti hoolivad sinust.
Ning ma üritan hea inimene olla.
Tõesti üritan.
Olen kuulanud Jimmyt küsimas: „Kuidas Louist aidata?“
Ja Alice'it küsimas: „Kas su arvates tuleb Louis toime?“
Samas mina tahan vaid öelda: „Keda kotib?
Ta tappis mu parima sõbra. Käigu see kutt persse!
Ta peaks igavesti vanglas olema.“
Aga sa pole.
Miks sa ikka veel meie eludes oled?
Miks sa siin oled?
Tegelikult viisime me Tiaga koos Alice'it Sparksi matšidele.
Me tantsisime jaburalt, et meid suurel ekraanil näidataks. Sedasi.
Algas robotitantsuga ja siis viis, kuus, seitse, kaheksa…
Oligi kõik.
Mõistagi meid ei näidatud. Liiga siivutu.
Aga see polnud tähtis, sest tants pani Alice'i naerma
ja pani minu naerma ja pani Tia naerma.
Kuule…
Nemad võisid sulle andestada,
aga mina ei andesta eal.
Mitte kunagi.
Tia ei saa siin olla,
idioodi kombel tantsida ning oma elu elada.
Sinu tõttu.
Seega tõsiasi, et sina saaksid oma elu elada,
aga su valik on seda mitte teha… Ma vihkan seda, kurat.
Nii väga!
Nii oled sa lugupidamatu temaga.
Ja nii oled sa lugupidamatu minuga.
Mees, mine ela oma kuradi elu.
Selge?
Selge.
Tore.
Tere.
Ma ei tea, kas sa mind mäletad.
Louis, eks?
Jah. Louis.
Sa oled viimane inimene, keda ma oodata oskasin.
Teda ma ka ei oodanud.
Ma olen tema küüt.
Ma saan ise koju minna.
Küllap nii ongi parem.
Vau, see on… Jah, väga veider.
Ma tean.
Ma kujutasin nii mitu korda ette, mida ma sind nähes teeksin.
Ning vahel ma andsin sulle kõrvakiilu.
Vahel ma kallistasin sind.
Ja nüüd ma seisan su ees ega tea,
- mida oma kätega teha. - Minu süü. Palun vabandust.
- Oleksin pidanud palju varem tulema… - Ma otsustasin.
Louis.
Nii tore on teada, et sa oled kombes.
- Ma igatsesin sind väga. - Mina sind ka.
- Ja olen tahtnud nii palju öelda… - Kallis, kas sa said…
Kullake,
tema on Louis.
Jah.
Hei, mees. Kuidas sul läheb?
Casey.
Meeldiv tutvuda, mees.
Jah.
Homme on sul hommikul Jimmyga tervisekõnd,
mille järel on su neuroloogiavisiit.
Liz, jällegi, sa ei pea helistama mulle infoga…
Tore on kuulda sind piinamas teisi peale minu.
Mulle meeldib sinuga aega veeta.
Sinuga on lõbus hängida. Kas tahad „Gears of Wari“ mängida?
Ma ei tea, mis see on, aga hirmsasti tahan!
- Hei, semu. On sul hetk aega? - Derek, mitte praegu. „Gears of War“ on!
- Praegu. - Ma käin ära.
Andku see sulle jõudu.
Sa saad hakkama.
Tõsine nägu.
Mis teoksil, isa?
Semu, ma olen sulle vabanduse võlgu.
- Võtan vastu. - Las ma räägin.
Ma armastan sind.
Nii väga, et ma pole ehk sulle edu saavutamiseks võimalust andnud.
Sa oled 25.
Sa pead omapäi enda elus selgust saama,
aga sa ei tee seda iial,
kui mina su jalgpalle puude otsast ära toon.
Seda rohkem ei juhtu.
See on metafoor.
Mis foor?
Ma viskan su välja.
Kuule, ole nüüd!
Ma olen üritanud.
Vist siiski pole.
Ning ma poleks vist eriti hea isa…
kui laseksin sul siin elada ja mitte…
päriselt üritada.
Sul on homseni aega.
Kas ema käskis seda teha?
Ei.
See on üleni minu otsus.
Arvasin, et sa alati toetad mind.
- Kas oled kombes? - Jah.
- Halva võmmi roll imeb. - Ma tean.
Küll ta kunagi tänab sind.
Kuhu sa lähed?
Palun Matthew'lt su õeluse pärast vabandust.
Tal on kutt nimega Casey? Mingu see inetu sitapea persse!
Ta oli tegelikult väga nägus. Ja sõbralik.
Kõlab jobu moodi.
- Paul. - Enamik nägusaid kutte on jobud.
Me ei saa parata.
Jobukaksikud.
Selle märguande peale lahkun.
Kuule, kes see britt ongi?
Ta on autojuht, kes Jimmy naise tappis.
Jumal küll, Paul, sellist asja mainitakse enne tervisekõndi.
Pidasin teda mõneks geiks su jõusaalist.
Ta pole gei.
Ta on inglane.
Kuidas sul siis läheb?
- Paremini. - Jah.
Nüüd ma tean, et Sarah on kombes. Ma ei tunne end enam paigal kinni olevat.
Kuulge, ma tahan teid mõlemat tänada.
Ma poleks eal arvanud, et minuga nii lahked olete,
ning ma pole ikka kindel, kas väärin seda.
Vau.
Miks sa kõnet pead?
Ta vist jätab hüvasti.
Jah.
Mida sa teha kavatsed?
Ma lasen siit jalga.
Kolin ehk San Diegosse.
Seal olevat tasemel loomaaed. Armastan neid.
Ausalt öeldes hakkan ma vist taas graafilise disainiga tegelema.
Ei! Mis siis maailma halvimast kohvist saab?
Ma vallutasin selle mäe.
- Arusaadav. - Ma hakkan sind igatsema.
Mina teid ka.
Hei, ole tubli.
Ja nüüd on sinu kord, mu sõber.
Ära Sofile helistamisega kaua oota.
Kes on Sofi?
Tänan väga selle eest!
Võta heaks!
Kes on Sofi?
- Mitte keegi. - Ütle mulle.
- Ei. - Isa?
Mida ma ütlesin? Ära topi oma nina teiste asjadesse.
Sofi.
Kui tohin küsida… Sul on paar rasket aastat olnud.
- Miks arvad, et oled valmis taas töötama? - Ma ei tea.
Ma vist loodan, et kui hakkan taas mugavustsoonist välja astuma,
võib ehk häid asju juhtuda.
Ning ma vist viimaks mõistsin,
et mina pean esimese sammu tegema.
Hei, Marisol.
Vabandust, et sind vältisin.
Kuidas sul läheb?
Tõlkinud Silver Pärnpuu