Te is látsz ott valakit?
Igen. Ott van egy nő.
Jó.
Később lehet, hogy betörnek hozzád.
Kösz a vacsit, kölyök. Találkozunk.
Paul, arról nem is tudtunk beszélni, hogy hogy vagy.
Szerinted mégis hogy vagyok? Otthon rostokolok, és hallucinálok.
Igen. Tegnap belecsípett a barátnőmbe, Angelába, hogy biztos valódi-e.
Az volt.
Láthatóan már régóta nem ért hozzá férfi.
Hihetetlen, hogy egy felfázás ilyen zűrt csináljon.
Igen, a Parkinsonnál,
ha megjelenik egy fertőzés is, az megterheli a szervezetet
és nagyon fura dolgokat tud csinálni.
Legalább pihenhetsz egy kicsit.
Nem akarok pihenni. A munkámat mindennél jobban szeretem.
- Mit beszélsz? - Mindennél?
Hát,
a munkát régebb óta ismerem, mint téged.
Harmatgyenge mentés.
Figyelj, Paul, tudom, hogy nehéz,
de azt mondtad, hogy mindannyiunkra támaszkodsz, és mindenki segíteni akar.
Szóval, Gabyvel mi átvesszük a betegeidet.
Julie gondoskodik a gyógyszerezésedről, és hogy eleget aludj,
és minden más… hálószobával kapcsolatos tevékenységedről,
ami dobhat a hangulatodon, ha érted, mire gondolok.
- Mindenki érti. - Oké, szuper.
A többiek pedig bekapcsolódnak a testmozgásba,
olyan napirendet építünk fel, ami segíti a gyógyulásodat.
És Sean fog veled furikázni,
és kitakarítja a kisház ereszét.
- Az hogy segít Paulnak? - Azt nekem csinálod.
A tervezés nem az erősségem, mert nem szeretek mást ugráltatni,
se beleütni az orromat más dolgába.
Ezért vontunk be egy vérprofit.
- Úristen! - Szívesen!
Szóval a heti beosztásodat holnap reggelre megcsinálom.
Mindenkinek köszönjük a segítséget!
Nagyon hálásak vagyunk. Igaz?
Csak a magad nevében beszélj!
- Kérlek, Paul! - Semmi baj.
Ez jó gyakorlás lesz a dadusságra, mert te egy óriás csecsemő vagy.
Igen, bizony. Te vagy a nagy babucim.
Meg foglak ölni.
Már kezdi is.
- Nézzétek! - De cuki a kisfiú!
BÚS PRÉRIFARKAS KÁVÉZÓ
Úgy örülök a hírnek! Óriási, hogy bejutottál a Wesleyanre.
Nagyon klassz. Erre a vendégem vagy.
Fincsi, mi?
- Mindig bedőlök, mert tök jól néz ki. - Ez a trükkünk.
Gaby kérdezi, mit csinálok. Tessék, gyere!
Kivételesen próbálj mosolyogni!
Cuki.
Elnézést!
Üdv! Hogy vannak ezen a héten?
Remekül.
Még egyszer kösz, hogy fogadja a barátnőnket, Mayát.
- Nincs mit. - Láttuk, hogy gondjai vannak.
És utálja a pszichológusokat, de meggyőztük,
hogy maga azoknak való, akik utálják a pszichológusokat.
Jó szlogen a reklámcuccaimra.
Oké, amikor legutóbb abbahagytuk, Mark épp azt mesélte,
miért volt dühös Donnára, hogy lelőtte a film poénját, amit néztek.
Nem ítélkezünk, remélem, túl vannak ezen a piti szaron.
Egyáltalán nincs.
- Olyan tiszteletlen húzás volt! - Huszonöt éves film.
Mindenki tudja, hogy Bruce Willis végig halott volt. Frankón mindenki.
Ráadásul maga történelemtanár. Azért is letolná,
ha elmesélné, hogy a Hamilton végén megalapítják az USA-t?
- Á… Lá-lá-lá-lá-lá. - Látja?
- Látja, mivel küzdök? - Lá-lá-lá.
Haver! Ez a Hamilton vége.
Benne élünk.
Itt és most. Jelen időben.
- Befejezte? - Igen.
Oké.
Anyám!
- Megijesztett. - Bocsánat!
Nem vagyok hozzászokva ahhoz, hogy ajtónyitásnál az arcomba sikoltanak.
Jó, megbocsátok.
Ja, szóval itt jártam tegnap este.
Ideautóztam, besétáltam a kocsibejáróján,
és rájöttem, hogy tiszta fekete edzős cuccban vagyok,
és úgy nézek ki, mint egy izzadt nindzsa.
Kár. Nagyon bírom a nindzsákat.
Na tessék! A fenébe!
Ez a pótkulcs az autóhoz. Gondoltam, szüksége lehet rá.
Már csináltattam hármat is szükség esetére.
Kár volt elárulnom.
- Elég lett volna egy „kösz”. - Elég lett volna egy „kösz”.
Kösz. Nagyon kedves volt magától.
Igen, azt hiszem, megyek is.
- Oké. Rendben. - Oké.
Talán, mivel a múltkor én is adtam jeges teát,
most megkínálhatna egy csésze kávéval.
Mennem kell dolgozni, de 15 percet kaphat.
Oké, így én már csak 14 percet adhatok.
- Tessék! Milyen érzés? - Nem jó.
- Nem. - Jöjjön!
- Ketyeg az óra. - Oké.
Liz, gondolkodtam a dolgon.
A páciensem vagy,
szóval már az is helytelen, hogy itt vagyok.
Ügyes próbálkozás.
Idd meg az agysegítő zöld smoothie-dat!
Ma reggel fizikoterápiád van,
és délután Brian elvisz az edzőterembe.
Nem lehet csak úgy leturmixolni a salátát, és smoothie-nak hívni.
A smoothie-ban van fagyi és csokiszirup, meg a…
a többi plusz cucc a kis fémbögrében.
Az a milk shake, Paul.
Jó. Akkor milk shake-et kérek!
Irtó jól esne egy milk shake.
Malátásat csináltok?
Azt én is kérek, anya!
Nem csinálok malátásat!
Ha Jimmy kérdezi, az én focilabdám maradt fent a fáján.
Majd jövök érte.
Örülök, hogy edzel, pajti!
Állásinterjúm lesz a Panera reggelizőben.
- Imádom a limonádéjukat. - Remek!
Most tényleg besétált, és leadta a szennyesét, hogy kimosd?
Nem. Később visszajön, és megcsinálja.
Miért hazudsz?
Nem látod, milyen ítélkező a szeme?
Olyan, mint egy cápa, aki vérszagot érez.
- Ja. - Ő az, aki az esküvőmre
egy szál tökvillantó fecskében jött?
Ő az.
Megint nincs állása, és nyúlfarknyi időre visszaköltözött a szüleihez.
Nagyon szeretjük, de Istenem, egyszerűen nem boldogul!
De egyszer azért majd sikerül neki, ugye?
Az attól függ.
A szülők legnagyobb hibája, hogy túl sokat tesznek a gyerekeikért.
Ha problémájuk van, azonnal beavatkoznak, és megoldják.
Így soha nem tanulnak szívósságot.
Sokat tutujgatjátok?
Ki kér milk shake-et?
Dupla tejszínnel, köszönöm!
- Na jó, a varjak nem haragtartóak. - De, azok!
Én is a múlt héten tudtam meg.
Azért vagyok óvatos azzal a csibésszel.
- Miért? - Megdugtam az anyját.
Még mindig bánom, hogy elmondtam, hogy tegnap itt jártam.
Olyan, mint amikor egy boltban voltam,
és tampont, papírzsepit meg egy üveg bort vettem,
és a fiatalember kérdezte: „Nehéz nap?”
Erre én: „Brutál menstruálás.”
És bárcsak ne mondtam volna ezt neki!
Most mondta megint.
Francba!
Jó, gyorsan, most maga mondjon valami cikit!
Amikor Alice hatéves volt, rossz gyereket hoztam haza az oviból.
Úristen! A gyerekrablás sokkal rosszabb.
Igen. És konkrétan csokival csalogattam be a kocsimba.
- Mi? Oké, oké. - Mentségemre, halloween volt. Ja.
Több Optimusz fővezér is volt.
Hűha! Teljesen el is felejtettem.
Hihetetlen, hogy a kis Optimusz fővezérem egyetemre megy.
Jesszus, hú, egyetemre?
Az enyém még csak kilenc, de máris hiányzik.
Maga hogy bírja?
Nem tudom. Megpróbálok…
Ne mondja el! Lejárt a 14 percem.
Úgyhogy így tudjuk, mivel kezdjük a következő beszélgetésünket.
Ja, már ha lesz.
Jól éreztem magam.
Sok örömet a pótkulcshoz!
- Ne dugjon meg több varjút! - Ja. Kikísérem.
Tök jól sikerült elbúcsúznom.
Hadd ne rontsam el!
Oké. Viszlát, Jimmy!
Oké. Viszlát, Sofi!
Basszus, a táskám! Oké, ne nézzen ide!
Itt sem vagyok. Gondoljon a jó búcsúra!
Öregem!
Hogyhogy nem hívtad randira?
Liz, tudod, hogy utálom, ha kémkednek utánam!
De azért igaza van!
Nézni is rossz volt.
Mi a franc?
Megmondtam, hogy bejön a csajnak, amikor a kocsit vette.
- Hé, hé! Megvan, megvan. - Oké, tudjátok, mit?
- Mindenki húzzon a kertemből! - Nem vagyok a kertedben.
Van egy ötletem! Itt maradok egy kicsit a fán.
- Nem tudsz lejönni, mi? - Naná, hogy nem.
- Segítsek lejönni, haver? - Nem. És én segítsek lejönni?
Tudjátok, mit? Baszd meg! Baszd meg!
- Baszd meg! - Velem te ne káromkodj, seggfej!
Valaki segítsen lejönni!
DIREKT TERÁPIA
Szóval, el akartad mondani, hogy tetszel egy gyönyörű nőnek,
és nem csináltál semmit?
- Mondtam neki, hogy megvolt egy madár. - Irtó ügyes vagy.
Mindig eszembe jut, hogy mennyire meg vagyok bénulva.
És veled tutira ugyanez van.
Még mindig állandóan Sarah-ra gondolsz?
Nem állandóan.
Csak ha alszom.
És ha ébren vagyok.
De abban a 30 másodpercben soha, amikor a kettő között lebegek.
A nap legjobb 30 másodperce.
Tudom, hogy tovább kell lépnem, de annyira el vagyok akadva!
Mindketten el vagyunk.
Jó, de azért van különbség.
Én próbálok haladni.
Engedem magamnak a boldogságot.
Mosolygok, méghozzá sokat.
Így.
Ez para.
- Igen? - Igen.
Jaj, pedig csomót csináltam.
Nem hiszed, hogy megérdemled a boldogságot.
- Ez nem igaz. - Megérdemled?
Nem, persze hogy nem. Megőrültél?
Jó, tudod, mit? Ennyi. Menjünk, csináljunk valamit!
Mi okozott neked örömet régen?
- Magány és önkéntes elszigetelődés. - Ez trükknek hangzik. Mondd el!
- Nem. - Ne csináld!
- Nem. - De.
- Nem. - Ne csináld, mondd már el!
- Nem… - Louis, mi tesz boldoggá?
Ez a „jimmyzés”? Addig piszkálódsz,
amíg a másik nem csinál valamit, csak hogy befogd végre?
Nagyjából.
Baszki! Ez rettenetes.
Általános véleménynek tűnik.
Szóval miért vagyunk itt?
Én azért vagyok itt, mert Liz nincs.
Emellett egzisztenciális válságban vagyok, mert mindennél jobban szeretem a munkámat,
és nem tudom, ki vagyok nélküle.
Én most erre mit lépjek?
- Nem tudom. Érezd magad kínosan! - Megvan.
Az exem, Marisol, visszajött a városba, és nem tudom, miért hívogat,
de nekem tök oké, hogy ne tudjam.
Úgy nézem, kicsit szét vagy esve.
Akarsz róla beszélni?
Nem. Nem csinálhatod ezt a szart, amíg nem vagy jobban.
Hadd adjak egy eszközt!
- Nem. - Csak egyet!
- Nem. - Oké. Nem. Bassza meg!
Nem, remek. Jövő héten megbeszéljük.
Jó napot, urak!
Tudtam, hogy visszaszöksz ide.
Ennél több fekete embert még sosem láttam az irodában egyszerre.
Oké, először is, ezt nem szabad hangosan kimondani.
Én jó dologként mondtam.
Másodszor, nem szeretjük, ha megszámolnak.
- Tényleg nem. - Nem vagyok oda érte.
Oké. Négy az egy ellen. Ti nyertetek.
- Oké. - Oké.
Paul, az egyetlen páciensed, aki eddig keresett, az Mr. Hollis.
Azért hívott, mert beszélni akart egy igazságtalan zaklatási helyzetről
a munkahelyén, ami nem az ő hibája,
de aztán megkérdezte, olyan nagy-e a cicim, mint a hangomból hiszi,
- ezért gondoltam, talán mégis ő a ludas. - Talán.
Mizu a halulukkal?
Kevésbé gyakoriak. De nem igazán tetszik, hogy „haluluknak” hívod őket.
Igen, de tök cukin hangzik, szóval szerintem tartsuk meg.
Csípem a halulukat.
Csá! Csak beugrottunk valami kajáért egy boldogságküldetéshez.
Nem akarsz jönni?
Nem. Új ügyfelem van. De jó szórakozást!
- Paul? - Agyi betegségem van, amúgy mennék.
Próbálkoztál már a dióval?
Mehetsz!
- Oké. Köszönöm. - Gyere!
Miért kevered úgy, mintha a teád megfogta volna a segged?
Tudni akarod, miért?
Várj! Liz. Mi van?
Brian két perc múlva felvesz, hogy edzeni vigyen.
Ne is említsd meg, milyen rövid a gatyája!
Soha nem fog megváltozni.
Liz, bár hálás vagyok, tényleg nem kell mindig felhívnod, ha…
Beszélhetnénk?
Persze. Kísérj ki!
Úristen, ez a Louis mindenhol ott van.
Mit gondolsz róla? Szar arc, igaz?
Szeretem az akcentusát.
Tettetettnek hangzik.
Megnevettet.
Ne már, Paul! Te is? Ő ölte meg Tiát.
És Alice és Jimmy bratyiznak vele.
És én utálom az akcentusát.
Mi ő, kéményseprő?
Szívesen fognék egy kanál cukrot, és feltolnám a seggébe.
Nézd, a közös trauma őrült dolgokat hoz ki az emberekből!
Talán Jimmy és Alice azt gondolják, hogy ha Louis jól van, ők is jól lesznek.
Talán szeretik a nagy szemöldököt. Nem tudom.
Annyit tudok, hogy úgy tűnik, segít, szóval nincs más választásunk.
Befogjuk a szánkat, és elviseljük.
Úristen!
Látom a golyóidat.
És soha nem fogok megváltozni.
Úgy nézel ki, mintha lángolnál.
Ideértem. Mindenki imádja a gatyámat.
Senki sem imádja.
Paulnak igaza van.
Muszáj meghúznunk a határokat, és ki kell hajítanunk Matthew-t.
Imádom ezt az elszántságot.
- Gyors kérdés! - Igen?
Kié lesz a szendvics?
Az enyém.
De te nem szereted a mustárt.
De, igen. Imádom.
Harapj egyet!
Oké, jó.
Mattynek csináltam.
Csak attól tartok, hogy összeomlik, miután, tudod, kipenderíted.
Miért mindig nekem kell csinálnom?
Gondolod, hogy szeretek rosszfiú lenni?
Nem, szerintem imádsz.
Figyi, tudom, hogy jó vagyok benne,
- talán a legjobb… - Az.
De minden alkalommal fáj a szívem, amikor keménynek kell lennem gyerekekkel
- vagy veled. - Vagy anyámmal.
Nem, az a kedvencem.
Azt hiszem, mindjárt fel is hívom, hogy boldogabb legyek.
Lennél szíves elintézni ezt a dolgot Matthew-val, édes?
- Persze. Bízd ide! - Köszönöm!
Szervusz, Constance!
Lehetne, hogy ne küldj több zoknit Dereknek?
Van pénzünk.
Nem, fehérneműnk is van.
Nem hittem, hogy pszichológushoz megyek valaha. De itt vagyok.
Mark és Donna azt mondták, hogy maga jó.
Remélem.
Én és a diákhitelem is reméljük.
Szóval, miért van itt?
Nem tudom.
Donna szerint egy fekete felleg lebeg fölöttem mostanában.
Maga látja a fekete felleget?
Olyan embert látok, aki nem szeret magáról beszélni.
De az nem baj.
Mi az a sok hajgumi?
- Fontosak nekem. - Miért?
Csak mert azok.
Kezdjük valami könnyűvel! Van valami új az életében…
Aranyból vannak?
Nem azért ülünk itt, hogy rólam beszéljünk!
De ha kerülgetni akarja a szart, semmi gond.
A maga órája. Szóval maradhat elcseszett.
Azta!
Úristen, bocsánat!
Iszonyú durva napom van.
Kérem, kezdhetnénk elölről?
Nem, kösz.
Ja, ez még rosszabb volt, mint képzeltem.
Bassza meg!
Amikor grafikusként dolgoztam,
ha bármikor elakadtam, ide jöttem inspirációért.
Hát nem csodálatos?
Ó, de.
Imádom a múzeumokat.
Utálja a múzeumokat.
Tudom, hogy szeretnem kéne őket, ezért megtanultam…
Jól megtanultam színlelni.
Keress egy művet, ami a lelkedhez szól, még akkor is, ha nem tudod, miért!
Mint ez itt.
Nekem ez a létezés lehetetlenségéről szól.
Van a fény és a sötétség, van az idő, amit elnyel a távolság.
És van rajta szamár is, szóval a Shrek is eszedbe jut.
Shrek!
Nekem ez tetszik.
Apámat juttatja eszembe.
Elvitt horgászni?
Soha. Egyszer sem.
De volt ilyen kalapja.
Lehet, hogy nem állunk közel egymáshoz, de tudod, volt pár jó napunk.
Hé!
Tudod, ha ihlet kell, lefesthetnél meztelenül,
ahogy heverészek és almát eszem.
Tudnál kilenc órát ilyen pózban maradni?
- Nem, az nagyon sok. - Igen.
Azt kéne megfestened, amit ilyen sokáig tudok csinálni.
- Például? - Például alhatnék.
- Igen? - Vagy…
Rossz híreket olvasnál.
Vagy rendelt kaját választanék.
Ez tetszik. Olyan lesz, mint egy posztmodern csendélet.
Szerencsés vagy, hogy nagyon vonzódom a nagyképű emberekhez.
Tényleg az vagyok.
Louis!
Jól vagy?
Megint Sarah-ra gondolsz?
Sosem fogsz továbblépni, ha nem beszélsz vele.
Beszélj vele! Mi van, ha végig rád várt?
Azt hiszem, ennyi öröm elég egy napra.
Louis…
Louis, légyszi!
Hihetetlen, hogy elüldözted.
Haver!
Csá, Matty! Van egy perced?
Nem, el vagyok havazva, haver.
Vicceltem.
Tudod, hogy drukkolok neked, igaz?
Néha úgy érzem, mintha te lennél az egyetlen.
Mizu?
Semmi.
Ennyi.
Király.
POPÓGYÚRÓ
És szorít!
És szorít! Jó.
- Derek, mit keresel itt? - Liz mondta, hogy itt vagytok.
Beszélhetnénk egy percet?
A-a! Paul nem beszélgetni jött, hanem kitornázni magából a halulukat.
Tudod, Brian, még soha nem láttam a felső felsőcombodat.
Többet kéne mutogatnod.
Maradhatsz.
Szép szorítás.
Kösz!
Azért jöttem a te edzőtermedbe, mert azt hittem, itt kevesebben startolnak rám.
Csődör egy nagyfater vagy. Senki nem tud uralkodni magán.
Ne feszengj miatta!
Én éltem a ’70-es években.
Szerinted sosem voltam hármasban egy másik férfival?
Mi? Fogd be a vén heteró szádat!
Régen kötelező volt.
Jól mondja.
Még a ’80-as években is.
De hiányzik Steve! És a nagy magas Randall.
Hé…
gratulálok, a torkára forrasztottad a szót.
Mi a helyzet? Gyere!
Várjatok, csomó kérdésem van!
Ezer üzenetet hagytam Mayának, de még mindig nem hív vissza.
Kikészített a Louis-dolog. Szar vagyok.
Szuper vagy!
Ember vagy.
Az a rohadék elvette a legjobb barátodat.
Persze igaz,
hogy kiváló beugrót találtál.
- Úristen, Liz! Ezt most ne! - Egyetértünk.
De ettől még nem kevésbé igaz.
- Kölcsön kell kérnem a kalapodat. - Kösz, Sean.
Gaby soha nem akarja hordani a ruháimat.
Jézusom, csajszi, akkor utoljára:
én 182 centi vagyok, konkrétan lehetetlen.
Akkor is.
Az exbarátnőm ott beszélget Jorgéval. Ne nézzetek oda!
Így már tutira odanézünk.
Nagyon sajnálom. Nem beszélek spanyolul.
Hol a picsában van Sean?
- Basszus! - Tüzes.
Oké, szóval bujkálsz egy gyönyörű nő elől,
aki istennőként ragyog formás popsival?
Imádom a csajt.
Azt akarom, hogy örökre vele maradj.
Hé!
Miért kerülöd, Sean? Megcsaltad?
Volt egy heted, amikor a legcsodálatosabb szexet élted át,
aztán kiderült, hogy körözött bűnöző, és a te kecódat használja rejtekhelynek?
Oké, ez nyilvánvalóan megtörtént veled, és nagyon sajnálom.
Semmi baj. A hírekben is voltam.
Oké.
Amikor Afganisztánban voltam, akkor levélben kidobott.
- Ne! - A ribanc!
Nem kezeltem jól a helyzetet.
Nagy seggfej voltam. Tényleg gonosz.
- Ne! - Te ribanc!
Nem vagyok büszke rá, de nem tudok a szemébe nézni.
Oké, srácok, túl szigorúak vagytok magatokkal.
Úgy értem, Gaby nyilvánvalóan
kevésbé gyáván csinálja.
De higgyétek el, ti vagytok a legkedvesebb emberek, akiket valaha ismertem!
- Kösz, Liz. - Köszi!
Azért örökre bujkálni fogok.
Sok szerencsét hozzá, mert erre jön!
Bakker!
- Jaj ne! - Mit fogunk mondani?
- Nem tudom. - Légyszi, semmit!
Ha te nem, majd én felszedem.
Nyugi már, csajszi!
Csak szívatunk. Már elment.
Bevette!
A kalapot megtartom.
- Mérges lett. - Nem. El is trappolok,
- mert van egy dögös excsajom. - Megyek a buszhoz.
Soha nem tudtam elég szigorú lenni a gyerekeimmel, különösen Matthew-val.
Miért vagyok ilyen?
A szobában lévő 16 pasiból 11-nek borotvált a nemi szerve.
Igen, Gaby mesélt a számolási mániádról.
Hagyjátok már abba!
Legyen 12!
Nézd, nem ismerem a múltadat, de mivel 10 000 órát nyomtam ezt a szart,
azt hiszem, kicsit konyítok hozzá.
Nem vagy látnok, Paul.
Abból, hogy nem akarsz határokat felállítani, arra tippelek,
hogy érzelmileg következetlen szülők mellett nőttél fel.
Mindkettő az volt.
Gyerekként stratégiákat dolgozhattál ki, hogy megvédd magad ettől a fájdalomtól.
Azért, hogy mindenáron elkerüld a konfliktust.
- Igen. - Igen.
Talán mégis látnok vagy.
Mikor halok meg? Ne, ne mondd meg!
Január 14-én. Eltaposnak egy koncerten.
Melyik évben? Melyik koncerten? Cherén? Turnézik?
A helyzet a következő, Derek:
az a sebezhető gyerek még mindig benned él.
Mi ezt árnyékénnek nevezzük.
Szóval, amikor Matthew-ról van szó, azt hiszed, hogy jó, önzetlen apa vagy,
ha agyonkényezteted.
De nem amiatt aggódsz, hogy fájdalmat okozol neki.
Akinek a megbántásától félsz, az te magad vagy.
És ez önzőség.
A francba!
Kösz, Paul!
Én köszönöm neked.
Istenem, de hiányzik ez a cucc!
- Értem, miért. - Beyoncé.
Beyoncé koncertjén fognak eltaposni.
Földszinten fogok ülni?
- Gyere be! - Köszönöm!
Nézd, bocs, hogy csak úgy elrohantam!
Vettem neked egy mágnest az ajándékboltban bocsánatkérés gyanánt.
Ez volt az, ami tetszett.
Beszarás!
Igen, a teljes festmény, csak mágnes méretűre kicsinyítve,
ami szerintem a művész leghőbb vágya volt.
Igen.
Nem kell bocsánatot kérned.
Kicsit túl kemény voltam ma délelőtt.
Gaby elviszi Alice-t a Sparks-meccsre.
Klassz.
- Szia, Louis! - Szia!
Apa, megint elcsórtad az arcszérumomat?
Egyáltalán nem.
De igen. El kell rejtenem, aztán eljátszani a megtalálást.
Sparks-szurkoló vagy?
Igazából nem, játékos vagyok.
Klassz.
Ja.
Kimondhatod.
Úgy árasztod, mint kályha a meleget.
Figyu, haver!
Nekik tényleg fontos vagy.
És én próbálok jó ember lenni.
Tényleg próbálok.
Hallgattam, ahogy Jimmy kérdezi: „Hogy segíthetek Louisnak?”
Vagy, hogy Alice azt kérdezi: „Szerinted meglesz Louis?”
És csak annyit akartam felelni, hogy: „Ki nem szarja le?
Megölte a legjobb barátnőmet.
Baszódjon meg!
A börtönben kéne megrohadnia.”
De nem ott vagy.
Miért vagy még mindig az életünkben?
Miért vagy itt?
Régen Tia és én vittük Alice-t a Sparks-meccsekre.
És volt az a röhejes táncunk,
hogy felkerüljünk a kivetítőre, és nyomtuk ezt.
Robottal kezdtük, és aztán öt, hat, hét, nyolc.
Ennyi volt.
És nyilván sosem kerültünk fel. Túl ledér volt.
De nem számított, mert megnevettette Alice-t,
meg engem és Tiát is.
Nézd…
ők talán megbocsátottak neked,
de én soha nem fogok!
Soha.
Tia nem lehet itt…
hogy hülyén táncoljon és élvezze az életét.
Csakis miattad.
Szóval azt a tényt, hogy vígan élhetnéd az életed,
de te úgy döntesz, hogy nem, amit kurvára utálok!
Rohadtul!
Tiszteletlenség Tiával,
és tiszteletlenség velem is.
Menj, és éld a kurva életed!
Érted?
Értem.
Jó.
Szia!
Nem tudom, emlékszel-e rám.
Louis, ugye?
Igen. Louis.
Te vagy az utolsó ember, akire számítottam, hogy meglátom.
Az utolsó előtti.
Én hoztam.
Hazamegyek egyedül.
Az lesz a legjobb.
Hű, ez… Igen, nagyon furcsa.
Tudom.
Olyan sokszor elképzeltem, tudod,
mit csinálnék, ha meglátnálak,
és néha megpofoztalak.
Néha megöleltelek.
És most itt állok előtted, és fogalmam sincs,
- mit csináljak a kezeimmel. - Ez az én hibám. Nagyon sajnálom.
- Sokkal hamarabb kellett volna jönnöm… - Döntöttem.
Louis!
Annyira örülök, hogy tudom, jól vagy!
Nagyon hiányoztál.
Te is nekem.
Annyi mindent akartam mondani…
Drágám, megkaptad már a…
Kicsim,
ő Louis.
Igen.
Szia, haver! Hogy vagy?
Casey.
Örülök, hogy megismerhetlek.
Igen.
Holnap reggel túrázni mész Jimmyvel,
utána lesz a neurológiai vizsgálat.
Liz, még egyszer, nem kell hívnod, hogy tájékoztass…
Szeretem hallgatni, ahogy másokat kínzol, nem engem.
Szeretek veled lenni.
Amúgy tök jó társaság vagy, anya. Akarsz Gears of Wart játszani?
Nem tudom, mi az, de nagyon.
Csá, pajti!
- Van egy perced? - Derek, ne most! Gears of War-ozunk.
- Most. - Mindjárt jövök.
Ez erőt ad.
Jó vagy.
A komoly fej.
Mizu, apa?
Pajti, bocsánatkéréssel tartozom.
- Fátylat rá! - Hadd fejezzem be!
Szeretlek.
És annyira szeretlek, hogy talán nem készítettelek fel a sikeres életre.
Huszonöt éves vagy.
Önállóan kell kitalálnod az életedet,
és soha nem fogod megtenni,
ha folyton a labdáidat kell leszednem a fákról.
Nem fog megismétlődni.
Ez metafora volt.
Milyen fora?
Kidoblak innen.
Jaj, ne már!
Igyekeztem.
Én nem hinném.
És nem hiszem, hogy jó apa lennék attól…
ha hagynám, hogy itt maradj, miközben…
nem igyekszel igazán.
Holnap reggelig maradhatsz.
Anya dumált rá erre?
Nem.
Ezt én mondom.
Azt hittem, mindig mellettem állsz.
- Jól vagy? - Igen.
Tyű!
- Szar rossz zsarunak lenni. - Tudom.
Tudod, egyszer még meg fogja köszönni neked.
Hova mész?
Bocsánatot kérek Matthew-tól, amiért szenyó voltál.
Egy Casey nevű sráccal van?
Bassza meg az a ronda seggfej!
Igazából baromi jóképű.
És kedves volt.
Igazi seggfejnek hangzik.
- Paul! - A legtöbb jóképű srác seggfej.
Nem tehetünk róla.
Seggfejtesók.
Ez a végszavam a távozásra.
Ki is ez a brit pasi?
Az autós, aki megölte Jimmy feleségét.
Jézusom, Paul! Ezt a beszélgetést a túra előtt kellett volna.
Azt hittem, az egyik edzőtermi meleged.
Ő nem meleg.
Csak angol.
Szóval hogy vagy?
- Jobban. - Ja.
Tudod, most, hogy tudom, jól van, már nem érzem magam elakadva.
Figyeljetek, meg akarom köszönni nektek!
Soha nem hittem volna, hogy ilyen kedvesek lesztek hozzám,
és még mindig nem biztos, hogy megérdemlem.
Azta!
Mi ez a nagy beszéd?
Azt hiszem, búcsúzik.
Igen.
Mit fogsz csinálni?
Elmegyek innen.
Talán San Diegóba költözöm.
Állítólag szuper az állatkert. Azokat imádom.
Az az igazság, hogy szerintem visszatérek a grafikusi pályára.
Ne! Hát a világ legrosszabb kávéja?
Azt már tökélyre vittem.
Jogos.
Hiányozni fogsz.
Te is nekem.
Hé, vigyázz magadra!
És most te jössz, barátom.
Ne halogasd, hogy felhívd Sofit!
Ki az a Sofi?
Köszi szépen!
Szívesen!
Ki az a Sofi?
- Senki. - Mondd már el!
- Nem. - Apa?
Mit mondtam neked arról, hogy ne üsd az orrod más dolgába?
Sofi…
Sofi!
FOLKFESZTIVÁL 2019
Ha nem haragszik, nehéz pár éve volt.
Miért gondolja, hogy kész újra dolgozni?
Nem tudom.
Azt hiszem, remélem, hogy ha újra frontvonalba kerülök,
akkor talán jó dolgok fognak történni.
És azt hiszem, végre rájöttem,
hogy nekem kell megtennem az első lépést.
Szia, Marisol!
Igen, bocs, hogy kerültelek!
Hogy vagy?
A feliratot fordította: Binder Natália