Ser du nån där ute?
Ja, där är hon.
Bra.
Du kanske får inbrott senare.
Tack för maten. Vi ses.
Vi fick inte tid att prata om hur du mår.
Hur tror du jag mår? Jag sitter hemma och hallucinerar.
Igår nöp han min vän Angela för att kolla om hon var verklig.
Det var hon.
Hon har nog inte blivit rörd av en man på länge.
Tänk att en UVI kan åstadkomma det här.
Med Parkinsons kan infektioner utsätta kroppen för stress
och orsaka en del skumma saker.
Du får åtminstone chilla lite.
Jag vill inte det. Jag älskar mitt jobb mer än nåt.
- Än nåt? - Vad gör du?
Jag har känt jobbet längre än dig.
Ingen vidare förklaring.
Paul, jag vet att det är svårt,
men du sa att du ville ha stöd, och alla är med dig.
Gaby och jag tar dina patienter.
Julie hanterar din medicin, sömnhygien
och alla andra… sovrumsaktiviteter som kan höja moralen, om du fattar?
- Alla fattar. - Toppen.
Resten av oss hjälper dig med motionen och att skapa sunda vanor.
Och Sean ska skjutsa dig och sen rensa poolhusets stuprännor.
- Hur hjälper det Paul? - Den är för mig.
Schemaläggning är inte min grej, för jag gillar inte att lägga mig i.
Just därför har vi ett proffs.
- Åh, gud. - Så lite så.
Ditt veckoschema är klart imorgon bitti.
Tack för all er hjälp. Vi är så tacksamma. Visst är vi?
Tala för dig själv.
- Kom igen. - Det gör inget.
Det är bra nannyträning, för du är en sån stor bäbis.
Ja, visst är du min stora bäbis!
Jag ska döda dig.
Åh, där går han. Vad gullig han är!
Vad roligt. Tänk att du kom in på Wesleyan.
Så häftigt. Den här bjuder jag på.
Var den så god?
- Det ser alltid så gott ut. - Det är så vi lurar er.
Gaby vill veta vad jag gör. Här, kom igen.
Försök le nån gång.
Gulligt.
Förlåt.
- Hur har ni det den här veckan? - Toppen.
Tack igen för att du tar dig an vår vän Maya.
- Absolut. - Hon verkar ha det svårt.
Hon hatar terapeuter, men du är terapeuten för dem som hatar terapeuter.
Vilken slogan.
Senast förklarade Mark varför han var arg på Donna för att hon spoilade en film.
Jag hoppas ni är över såna småsaker.
Det är han inte.
- Det var så respektlöst. - Det har gått 25 år.
Alla vet att Bruce Willis var död hela filmen. Alla.
Och du är historielärare. Tänker du tjafsa
om hon säger att USA bildas i slutet av Hamilton?
- La, la, la, la… - Ser du vad jag har att göra med?
Det här är slutet av Hamilton.
Vi bor i det. Nu, i realtid.
- Är hon klar? - Ja.
Okej.
Jösses!
- Du skrämde mig. - Oj, förlåt.
Jag är inte van vid att öppna dörren till nån som skriker på mig.
Du är förlåten.
Jag var här igår.
Jag körde hit och gick fram till dörren,
då jag insåg att jag var klädd i svarta träningskläder
och såg ut som en svettig ninja.
Vad synd. Jag gillar ninjas.
Äsch då.
Jag har reservnyckeln till bilen. I fall att den behövs.
Jag har faktiskt redan gjort tre kopior.
Det behövde jag inte säga.
- Du kunde bara ha sagt tack. - Precis.
Tack. Det var snällt av dig.
Jag borde nog åka.
Okej. Visst.
Eftersom jag bjöd på iste, kanske du kan bjuda på en kopp kaffe?
Jag måste till jobbet. Men jag har 15 minuter.
Nu kan jag bara ge dig 14 minuter.
- Hur känns det? - Inte bra.
- Nej. - Kom in.
Klockan går.
Liz, jag har funderat på en sak.
Du är min patient, så det är olämpligt för mig att vara här.
Snyggt försök.
Drick din gröna hjärnsmoothie.
Idag har du sjukgymnastik, och sen tar Brian dig till gymmet.
Man kan inte slänga sallad i en mixer och kalla det för en smoothie.
Smoothies har glass och chokladsås och kommer i små metallbägare.
- Det är en milkshake. - Bra. Jag tar en sån.
Jag skulle älska en milkshake. Gör du en åt mig?
Jag kan ta en.
Det blir inga milkshakes!
Om Jimmy undrar, så är det min fotboll i hans träd.
- Jag hämtar den sen. - Vad bra att du motionerar!
Jag har intervju på Panera imorgon.
Jag älskar deras lemonad.
Dumpade han just sin tvätt på dig?
Nej. Han gör den själv senare.
Vad ljuger du för?
Ser du hur kritisk han blir?
Som en haj som vädrar blod.
- Ja. - Är det kalsongkillen från mitt bröllop?
Japp. Han fick sparken igen och blev tvungen att flytta hem ett tag.
Vi älskar honom så mycket, men han är fanimej hopplös.
Men han kommer väl få ordning på livet?
Det beror på.
Det största misstaget föräldrar gör är att göra för mycket för barnen.
Har de ett problem, löser föräldrarna det.
De lär sig aldrig studsa tillbaka.
Daltar ni med honom?
Vem vill ha en milkshake?
Extra vispgrädde, tack.
- Kråkor hyser inte agg. - Jodå. Jag hörde om det förra veckan.
Så jag håller mig undan den där.
- Hur så? - Knullade hans morsa.
Jag ångrar fortfarande att jag sa att jag kom hit igår.
Som när jag var i butiken och köpte tamponger, näsdukar och en flaska vin,
och killen sa: "Jobbig dag?" och jag sa: "Jobbig mens!"
- Jag önskar att jag inte hade sagt det. - Du gjorde det igen.
Attans.
Din tur att säga nåt pinsamt.
När Alice var sex år tog jag hem fel unge från dagis.
Kidnappning är så mycket värre.
Japp, och jag lockade henne till min skåpbil med godis.
- Vadå? - Till mitt försvar så var det halloween.
Det fanns flera Optimus Prime.
Det hade jag helt glömt.
Tänk att min lilla Optimus Prime ska börja college.
Gud, college? Min grabb är bara nio och jag saknar honom redan.
Hur tar du det?
Jag försöker bara…
Säg inget. Mina 14 minuter är över, så…
Nu vet vi var vi börjar nästa samtal.
Om det blir ett.
Det här var kul. Ha så skoj med nyckeln.
- Sluta knulla kråkor. - Jag kan följa dig ut.
Jag spikade mitt hejdå. Låt mig inte sabba det.
- Hej då, Jimmy. - Hej då, Sofi.
Satan, min handväska. Titta bort.
Strunta i mig. Glöm inte hur bra mitt hejdå var.
Vad fan?
Hur kunde du inte bjuda ut henne?
Du vet att jag hatar när folk spionerar!
Men hon har ju rätt! Det där var pinsamt.
Vad fan?
Jag sa ju att hon gillade honom när han köpte bilen.
- Jag har den! - Vet ni vad?
- Stick från min gård! - Jag är inte på din gård.
Jag tror jag stannar här ett tag.
- Du kommer inte ner, eller hur? - Verkligen inte.
- Vill du ha hjälp att komma ner? - Nej, behöver du det?
Nej, dra åt helvete! Dra åt helvete!
- Dra åt helvete! - Svär inte, din kukskalle!
Jag behöver hjälp att komma ner!
Så du ville ses för att berätta att en vacker kvinna gillar dig,
och du gjorde inget åt det?
- Jag sa att jag knullade en fågel. - Bra där.
Jag fattar inte hur paralyserad jag är. Du har det säkert likadant.
- Tänker du fortfarande på Sarah konstant? - Inte konstant.
Bara när jag sover. Och när jag är vaken.
Men aldrig under halvminuten däremellan.
Dagens bästa halvminut.
Jag måste gå vidare, men jag sitter så fast.
Det gör vi båda.
Ja, men det finns en skillnad. Jag försöker göra framsteg.
Jag låter mig själv vara glad. Jag ler. Mycket, faktiskt.
Såhär.
Vad läbbigt.
Är det? Jag som gör det så ofta.
Du tycker inte du förtjänar lycka.
- Det är inte sant. - Gör du det?
Nej. Är du knäpp, eller?
Nu räcker det. Vi hittar på nåt.
Vad brukade glädja dig?
- Ensamhet och isolering. - Det känns som ett trick. Säg nu.
- Nä. - Kom igen.
- Nej. - Jo.
- Nej. - Berätta då.
- Nej… - Vad gör dig glad?
Är det här att jimma loss? Trakassera nån tills de säger ja för att få tyst på dig?
I princip.
Fy helvete, vad vidrigt.
Alla verkar överens om det.
Varför är vi här?
För att Liz inte är det.
Och jag har en existentiell kris för att jag älskar mitt jobb
och inte vet vem jag är utan det.
Vad ska jag göra med den infon?
- Känna dig obekväm. - Redan gjort.
Mitt ex Marisol är i stan. Jag vet inte varför hon ringer,
men jag vill inte veta.
Du verkar dysreglerad. Vill du prata om det?
Nej. Inte förrän du mår bättre.
Låt mig ge dig ett verktyg. Bara ett.
- Nej. - Skit i det då!
Bra. Vi tar det nästa vecka.
Hej på er. Jag visste att du skulle komma småningom.
Jag har aldrig sett så många svarta här samtidigt.
Det är inget man säger högt.
Men det är nåt bra.
- Vi gillar inte att bli räknade. - Verkligen inte.
Okej. Fyra mot en. Ni vinner.
Den enda av dina patienter som tagit kontakt är mr Hollis.
Han ringde om en trakasseringssituation på jobbet som inte var hans fel.
Sen frågade han om mina tuttar är lika stora som de låter,
- så det kanske är hans fel ändå. - Kanske det.
Hur är dina hallulus?
Mindre frekventa. Men jag gillar inte att du kallar dem för "hallulus".
Fast det låter gulligt, så du får vänja dig vid det.
Som en hallulu.
Jag ska bara ta lite proviant för ett lyckouppdrag.
Vill du följa med?
Nej, jag har en ny klient. Men ha så kul.
- Paul? - Jag har en hjärnsjukdom, men tack ändå.
Har du testat valnötter?
Du kan gå nu.
- Okej. Tack. - Kom.
Varför rör du om teet som om det tafsade på dig?
Vill du veta?
Vänta, det är Liz. Vad är det?
Brian skjutsar dig om två minuter.
Ignorera hur korta shortsen är. Han kommer aldrig förändras.
Jag är verkligen tacksam, men du behöver inte ringa varje…
Kan vi prata?
Visst. Haka på.
Den där Louis är överallt.
Vad tycker du? Visst suger han?
Jag gillar hans accent.
Den låter påhittad. Jag har svårt att hålla mig för skratt.
Inte du med? Han dödade Tia.
Nu är Alice och Jimmy kompis med honom. Och jag hatar hans accent.
Är han sotare, eller?
Jag vill köra upp en stor nypa socker i hans röv.
Delade trauman får folk att göra galna saker.
De kanske tror att om Louis mår bra, så kommer de också göra det.
Kanske de gillar stora ögonbryn. Fan vet jag.
Men det verkar hjälpa dem, så vi har inget val.
Vi bara biter ihop och står ut med det.
Herregud.
Jag kan se din pung.
Jag kommer aldrig förändras!
Du ser ut som du brinner.
Jag är här. Alla älskar mina shorts.
Ingen gör det.
Paul har rätt.
Vi måste vara hårda och sparka ut Matthew.
Jag älskar din övertygelse. En snabb fråga bara.
Vem är mackan till?
Mig.
Men du gillar inte senap.
Jo. Jag älskar det.
Ta en tugga.
Okej då. Den är till Matty.
Jag är rädd för att han blir deppig efter att du sparkat ut honom.
Varför måste det alltid vara jag? Tror du jag gillar att vara elak?
- Jag tror du älskar det. - Jag vet att jag är bra på det.
- Kanske bäst nånsin. - Det är du.
Men det svider i hjärtat varje gång jag måste vara hård mot barnen.
- Eller dig. - Eller min mamma.
Nej, det är min favorit.
Faktiskt så ska jag nog ringa henne nu för att muntra upp mig lite.
Kan du fixa det här med Matthew, bubben?
- Självklart. Jag fixar't. - Tack.
Hej, Constance. Kan du sluta skicka strumpor till Derek?
Vi har pengar.
Nej, vi har underkläder med.
Jag hade aldrig föreställt mig i terapi. Men här är jag nu.
Mark och Donna sa att du är bra.
Jag hoppas det.
Det gör jag och mina studielån med.
Varför är du här?
Jag vet inte. Donna sa att ett mörkt moln har svävat över mig på sistone.
Ser du ett mörkt moln?
Jag ser nån som inte vill prata om sig själv.
- Men det är okej. - Vad är grejen med hårsnoddarna?
- De betyder mycket. - Varför?
Bara för att.
Vi börjar med nåt lätt. Har det hänt nåt på sistone…
- Är de gjorda av guld? - Vi är inte här för att prata om mig.
Men om du vill undvika saker, så visst. Fortsätt vara uppfuckad då.
Åh, gud. Förlåt.
Jag har haft en så störd dag. Kan vi snälla börja om?
Nej tack. Det här var värre än jag trodde.
Fan!
När jag var grafiker och fick ritkramp kom jag alltid hit för inspiration.
Är det inte fint här?
O, ja.
Jag älskar museer.
Han hatar museer.
Jag vet att jag borde gilla dem, så jag har blivit bra på att låtsas.
Hitta bara nåt som talar till dig. Även om du inte förstår varför.
Som den här.
För mig handlar den om existensens omöjlighet.
Ljuset och mörkret. Tiden som försvinner in i fjärran.
Och åsnan påminner mig om Shrek.
Shrek!
Jag gillar den här. Den påminner mig om pappa.
Åkte ni och fiskade?
Inte en enda gång.
Men han har en sån hatt.
Vi är kanske inte så nära varann, men vi hade några bra dagar.
Om du behöver inspiration, så kan du måla av mig naken
medan jag slappar och äter ett äpple.
Kan du hålla posen i nio timmar?
Nej, det är jättelångt.
Du får måla mig medan jag gör nåt som jag kan göra så länge.
- Som vadå? - Att sova. Eller…
- Doomscrolla. - Beställa middag.
Jag gillar det här. Det blir ett postmodernt stilleben.
Du har sån tur att jag dras till pretentiösa människor.
Visst har jag?
Louis?
Är du okej?
Tänker du på Sarah igen? Du måste verkligen prata med henne.
Du borde det. Tänk om hon väntar på dig?
Det här var glädje nog för en dag.
Louis…
Kom igen.
Att du skrämde iväg honom.
Vad fan?
Tjenare. Har du en sekund?
Nä, jag har fullt upp.
Skojar bara.
Du vet väl att jag är på ditt lag?
Ibland känns du som den enda.
Vad är det?
Inget.
Det var allt.
Schyst.
Och knip!
Och knip! Bra.
- Vad gör du här? - Liz sa att ni är här.
Får jag prata med dig snabbt?
Paul kan inte prata. Han tränar bort sina hallulus.
Jag har aldrig sett den övre övre delen av dina lår förr.
Du borde visa upp dem mer.
Du får stanna.
- Bra knipt där. - Tack.
Jag gick med på att gå till ditt gym för att bli mindre påraggad.
Så folk vill gå en antikrunda med dig. Bli inte obekväm för det.
Jag levde på 70-talet.
Tror du inte jag haft en trekant med en man?
Va? Håll din gamla, heterosexuella käft.
Det var obligatoriskt då.
Han har inte fel. Fortfarande in på 80-talet.
Jag saknar Steve. Och store, långe Randall.
Grattis, du gjorde honom stum.
Vad är det?
Jag har så många frågor!
Maya vägrar ringa tillbaka.
- Det med Louis störde mig så. Jag suger. - Du är bäst.
Du är bara mänsklig. Jäveln tog bort din bästa vän.
Förvisso hittade du en fantastisk ersättare.
- Inte rätt tillfälle. - Förvisso. Men det är sant ändå.
- Måste låna hatten. - Tack. Gaby vill aldrig låna mina kläder.
Men gud, för sista gången! Jag är 1,83 lång. Det är omöjligt.
Men ändå.
Mitt ex står och pratar med Jorge. Titta inte.
Nu kommer vi definitivt titta.
Förlåt, men jag pratar inte spanska.
Var i helvete är Sean?
- Jävlar. - Hett.
Så du gömmer du från snyggingen med gudomlig energi och en grym röv?
Jag älskar henne. Jag vill att ni är ihop för evigt.
Varför undviker du henne? Var du otrogen?
Hade ni världens bästa sex i en vecka
innan du fick veta att hon är efterlyst och gömmer sig hos dig?
Det hände uppenbarligen dig, och jag beklagar.
Det är lugnt. Jag var med i nyheterna.
När jag var i Afghanistan dumpade hon mig i ett brev.
- Nähä! - Vilken käring!
Jag tog det inte så väl. Jag var en riktig skitstövel.
- Nähä! - Din käring!
Det är inget jag är stolt över. Jag kan bara inte se henne i ögonen.
Ni är för hårda mot er själva.
Fast Gaby gör det på ett mindre fegt sätt.
Men tro mig, ni är de snällaste jag känner.
- Tack. - Tack.
- Jag tänker ändå gömma mig. - Lycka till, för hon är på väg hitåt.
Åh, jävlar!
- Vad ska vi säga? - Snälla, inget.
- Om inte du vill, så tar jag henne. - Kom igen.
Vi skojar bara. Hon gick.
Fick honom!
Jag behåller hatten!
- Nu är han arg. - Jag är putt, för jag har ett snyggt ex.
Jag har aldrig varit bra på att vara sträng mot barnen, särskilt Matthew.
Varför är jag sån?
Av de 16 killarna i det här rummet har 11 rakat sina genitalier.
Gaby berättade om räknandet. Du måste sluta med det.
Då var det 12.
Jag vet inte din historia, men efter 10 000 timmar av det här jobbet
så vet jag nog vad det är.
Du är inte synsk.
Att döma av din motvilja att sätta gränser
växte du upp med emotionellt inkonsekventa föräldrar.
Båda var det.
Och som barn skapade du säkert strategier för att skydda dig från smärtan,
som att undvika konflikter till varje pris.
Ja.
Kanske du är synsk. När dör jag? Nej, säg inget.
14 januari. Du blir ihjältrampad på en konsert.
Vilket år? Vilken konsert? Är det Cher? Är hon på turné?
Det här är grejen…
Den där sårbara grabben lever inom dig än. Det kallas för skuggjaget.
Så när det kommer till Matthew, tror du att du är en bra, osjälvisk pappa
när du daltar med honom.
Men du är inte orolig för att såra honom.
Du är orolig att själv bli sårad.
Och det är själviskt.
Fan.
Tack, Paul.
Tack själv.
Jag saknar det här.
- Jag kan förstå varför. - Beyoncé.
Du blir ihjältrampad på Beyoncé.
Har jag ståplats?
- Stig på. - Tack.
Förlåt att jag bara stack.
Jag köpte en magnet från presentbutiken som ursäkt. Det är tavlan du gillade.
Se på satan!
Det är hela målningen förminskad till magnetstorlek.
Det måste ha varit konstnärens vision.
Ingen ursäkt behövs. Jag var nog lite för på i morse.
- Gaby ska ta Alice på basket. - Åh, vad kul.
- Tog du mitt C-vitaminserum igen? - Aldrig i livet.
Fan, jag måste gömma det och låtsas att jag hittade det.
- Sparks-fan? - Nej, jag spelar med dem.
Schyst.
Japp.
Du kan säga det.
Det strålar från dig som värme från ett element.
Hör på.
De bryr sig om dig.
Jag försöker vara en bra människa här. Jag gör verkligen det.
Jag lyssnade på Jimmys "hur hjälper jag Louis?"
Eller Alices "tror du Louis kommer må bättre?"
Jag ville bara säga: "Vem fan bryr sig?
Han dödade min bästa vän.
Åt helvete med honom. Han borde sitta inlåst resten av livet."
Men du är inte det.
Varför är du fortfarande i våra liv? Varför är du här?
Tia och jag brukade gå på matcher med Alice.
Vi gjorde en urfånig dans för att synas på storbildsskärmen.
Vi började med roboten. Sen såhär.
Det var allt.
Vi kom aldrig med. För snuskigt.
Men det kvittade, för Alice skrattade,
och jag skrattade och Tia skrattade.
Hör på.
De kanske har förlåtit dig.
Men jag gör aldrig det.
Nånsin.
Tia får inte vara här…
…och dansa som en idiot och leva livet.
På grund av dig.
Så det faktum att du skulle kunna leva livet
men väljer att inte göra det? Det hatar jag.
Så mycket.
Det är respektlöst mot henne.
Och det är respektlöst mot mig.
Gå och lev ditt jävla liv.
Fattar du?
Jag fattar.
Bra.
Hej.
Jag vet inte om du minns mig.
Louis, va?
Ja. Louis.
Du är din sista jag väntade mig.
Näst sista.
- Jag körde honom! - Jag tar mig hem själv.
Säkert bäst så.
Wow, det här är sjukt skumt.
Jag vet.
Jag har föreställt mig så många gånger vad jag skulle göra när jag såg dig.
Ibland örfilade jag dig.
Ibland kramade jag dig.
Nu är du här, och jag har ingen aning
- vad jag ska göra med händerna. - Mitt fel. Förlåt.
- Jag borde ha kommit tidigare… - Jag bestämde mig.
Louis…
Det är så skönt att veta att du mår bra.
- Jag har saknat dig så. - Jag har saknat dig med.
- Det finns så mycket jag… - Älskling, fick du tag på…
Älskling…
Det här är Louis.
Hej. Hur är läget?
Casey.
Trevligt att träffas.
Imorgon ska du ut och gå med Jimmy, följt av din neurologtid.
Liz, du måste inte ringa mig med uppdat…
Jag gillar att höra dig tortera andra.
Jag gillar att umgås med dig.
Det är kul att hänga med dig. Vill du spela Gears of War?
Jag vet inte vad det är, men jättegärna.
- Hej, vännen. Har du tid en sekund? - Inte nu! Vi gejmar.
- Nu. - Jag kommer strax.
En styrkepuss.
Du klarar det.
Vilken allvarlig min.
Vad är det?
Jag är skyldig dig en ursäkt.
- Godtagen. - Låt mig prata.
Jag älskar dig.
Så mycket att jag kanske inte gjorde dig redo för världen.
Du är 25. Du måste reda ut ditt liv själv.
Och du kommer aldrig göra det… om jag alltid hämtar dina bollar ur träd.
Det händer inte igen.
- Det är en metafor. - Vad för får?
Jag sparkar ut dig!
Kom igen! Jag har ju försökt.
Jag tror inte du har det.
Och jag tror inte jag vore en bra pappa om jag lät dig stanna här och inte…
…verkligen försöka.
Du har tills imorgon.
Var det mammas idé?
Nej. Den var helt och hållet min.
Jag trodde du var på mitt lag.
- Gick det bra? - Ja.
- Att vara den elaka suger. - Jag vet.
En dag kommer han tacka dig.
Vart ska du?
Trösta Matthew för att du var så elak.
Är hon ihop med nån Casey? Åt helvete med den fula jäveln.
Han var faktiskt stilig. Och trevlig.
- Låter som en skitstövel. - Snygga killar brukar vara det.
Vi kan inte rå för det.
Skitstövel-tvillingar.
Det var min signal att gå.
Vem är britten nu igen?
Föraren som dödade Jimmys fru.
Herregud! Det är nåt man säger före promenaden.
Jag trodde han var en av dina gymbögar.
Han är inte bög.
Bara engelsk.
Så hur mår du?
Bättre.
Nu när jag vet att hon är okej känner jag mig inte fast längre.
Hör på… Jag vill tacka er båda.
Jag hade aldrig trott att ni skulle vara så snälla.
Jag tror fortfarande inte jag förtjänar det.
Vad är grejen med talet?
Jag tror han tar farväl.
Vad tänker du göra?
Flytta härifrån.
Kanske till San Diego. De lär ha ett bra zoo. Jag gillar zoon.
Sanningen är att jag tror att jag vill bli grafiker igen.
Nej, men världens värsta kaffe då?
Redan åstadkommit.
Okej då.
- Jag kommer sakna dig. - Detsamma.
Ta god hand om dig.
Och nu är det din tur.
Vänta inte med att ringa Sofi.
Vem är Sofi?
Tack för den!
Varsågod!
Vem är Sofi?
- Ingen. - Berätta.
- Nej. - Pappa?
Vad har jag sagt om att sköta sitt?
Sofi.
Sofi!
Ursäkta, men du har haft några tuffa år. Vad får dig att tro att du är redo igen?
Jag vet inte.
Jag hoppas väl att om jag gör ett nytt försök,
så kanske nåt bra händer.
Jag tror att jag äntligen har insett att jag måste ta det första steget själv.
Hej, Marisol.
Förlåt att jag har undvikit dig. Hur har du haft det?
Undertexter: Borgir Ahlström