Det är ingen fara.
Lugn. Jag ska inte göra dig illa.
Jag ska bara ta reda på mer om dig. Går det bra?
Du får heta Caroline, efter min klasskompis.
Hon är jättesnäll.
Men ibland pruttar hon på lektionen och låtsas som ingenting.
Gör inte det, för de andra i burken gillar dig inte om du luktar illa.
Hej.
Jag är inte härifrån, men vill hitta nya vänner.
Får jag prata med dig en stund?
Jag pratar inte med främlingar.
Helt rätt. Du är smart.
Men jag vill bli din vän -
- så förhoppningsvis är vi inte främlingar länge till.
Vad heter du?
Wenling. Men alla kallar mig Wen.
Trevligt att träffas, Wen. Jag heter Leonard.
Du fångar visst gräshoppor. Får jag hjälpa dig?
Det får du väl.
Jag älskade att fånga gräshoppor när jag var i din ålder.
- Vad duktig du är! - Tack. Kan du ge mig burken?
Vänta.
Låt dem därinne lugna ner sig, så att de inte får panik.
Såja.
Vem har lärt dig att fånga gräshoppor?
Pappa Eric. Jag studerar dem.
Jag ska ta hand om djur när jag blir stor.
Kallar du din pappa vid förnamn?
Så att de vet vem jag pratar med.
Jag har pappa Eric och pappa Andrew.
Alla andra i skolan har bara en pappa. Alla på Disney Channel också.
- Känns det jobbigt? - Nej.
Bara när studievägledaren säger att det är så bra att jag har två pappor.
Det känns som om hon menar tvärtom.
Vad är det?
Inget. Inget alls.
Hur gammal är du?
Jag fyller åtta om sex dagar.
Grattis i förskott.
Jag råkar faktiskt ha en sak till dig.
Jag tyckte att den var fin, så jag behöll den.
Se den som en present i förskott.
Om du inte gillar den, kan vi leka en lek med den i stället.
Vadå för lek?
Vi turas om att dra av blad och ställa frågor.
När vi är klara är vi bättre vänner.
Okej.
- Vad har du för favoritfilm? - Kikis expressbud.
Den har jag inte sett. Jag ska kolla upp den.
Din tur.
Varför är du här?
Leonard?
Varför jag är här?
Jag är väl här för att bli vän med dig
och dina pappor.
Kanske fånga några gräshoppor till.
Hur fick du ärret på läppen?
Förlåt, Wen.
Jag borde inte ha frågat.
Det är för privat.
Ingen fara. Läppen var trasig när jag föddes.
Det behövdes en massa doktorer för att laga den.
Jag har inget ärr -
- men om du kunde se in i mig, skulle du se att mitt hjärta var krossat.
Varför är det krossat?
På grund av det jag måste göra i dag.
Vad måste du göra?
Är det dina vänner?
Du är min vän, Wen.
Kom ihåg det, vad som än händer.
De andra som kommer är mer som...
mina arbetskamrater.
Vi fyra har en viktig uppgift.
Kanske den viktigaste uppgiften i världshistorien.
Det handlar inte om dig, Wen. Eller dina pappor. Okej?
Ni har inte gjort nåt fel, men ni tre måste ta några svåra beslut.
Hemska beslut. Jag önskar av hela mitt krossade hjärta att ni slapp.
Wen!
Dina pappor kommer inte att vilja släppa in oss. Säg att de måste.
Annars får vi ta oss in själva. Förstår du?
Säg att du förstår!
Vilken god ost.
Där är hon ju. Du behövde inte titta till henne.
Kom in! Några läskiga främlingar vill komma in.
- Lugn. - Skynda er!
Okej, vi kommer. Gud...
Kom!
- Lugn. Ingen fara. - Vad är det?
Vad hände, gumman? Vad var det som skrämde dig?
Det var fyra stycken.
Den stora heter Leonard. Han säger att vi måste hjälpa dem.
Att de har den viktigaste uppgiften i världshistorien.
- Jehovas vittnen? - Toppen.
De har vapen!
Hallå därinne.
Jag heter Leonard och är här med några kompanjoner.
Öppna, är ni snälla.
Han är skitstor.
Vad ska vi göra?
Jag vet inte... Be dem snällt att gå?
Hejsan. Hej, Leonard. Vi...
Är det Andrew eller Eric? Jag har träffat er förtjusande dotter.
Hon är så snäll. Ni kan vara stolta.
Det är Eric.
- Kan vi hjälpa dig med nåt? - Ja.
Öppna. Det är lättare att prata öga mot öga.
Säg åt dem att gå. Snälla!
Wen...
Vi väntade inte besök. Ursäkta, men vi vill vara i fred.
Jag förstår.
Ledsen att störa på semestern, på en så vacker plats.
- Få dem att gå! - Wen...
Det är inte lätt för oss heller. Ingen av oss har varit vid sjön förut.
Vi fyra trodde aldrig att vi skulle prata med er trevliga människor.
- Vem mer är därute? - Sabrina, Adriane och Redmond.
Vi är här för att vi försöker rädda en massa människor.
Men vi behöver er hjälp. Vi kan inte göra nånting utan er.
Att prata genom en dörr gör ett svårt samtal nästan omöjligt.
En kvinna har nån sorts hacka med en kedja och ett klubbhuvud!
Jag ringer polisen.
Ingen kopplingston.
Va? Jag kollade den ju när vi kom hit.
- Är batteriet dött? - Nej. Jag får ingen ton.
Vi måste som sagt prata. Vi har inget val.
Inte vi heller! Vi ringer polisen!
Vi vet att ni inte kan göra det. Våra telefoner har inte heller täckning.
Vi fick tyvärr klippa telefonledningen.
Wen, ge mig telefonen.
Vi vill inte jäkta er, men vi har lite bråttom.
Öppna dörren, så att vi kan prata på riktigt.
Om ni vill prata, varför har ni läskiga vapen?
Det är inte vapen, Wen. Det är verktyg.
Öppna dörrjäveln! Vi kommer in ändå.
Så fan heller! Jag har en pistol!
- Tog du med den? - Ja och nej. Den är i bilen.
Han ljuger.
Visa puffran då, pappa Andrew!
Du får se den när jag siktar på dig!
Det hjälper inte. Du gör honom bara arg.
Ursäkta.
Redmond är lika angelägen och ivrig som vi andra.
Ni får en sista chans att öppna.
De bryter sig in!
Hjälp till, Andrew!
Bra, Wen!
Skjut på.
Pappa Andrew!
Jag har dig, gumman.
De är i källaren.
En är på baksidan. En är därnere.
- Vi springer till bilen. - Jag har nycklarna.
Det måste inte bli så här.
Få ut Wen.
Eric!
- Låt mig hjälpa honom. - Rör honom inte!
Jag är sjuksköterska! Han är skadad!
Sluta! Sluta.
Eric.
Pappa Eric.
Upp. Vi måste gå, pappa!
Eric, vakna! Vakna, Eric!
Det är ingen fara.
Andrew... Nu räcker det.
Fint kylskåp ni har.
Tack, mamma.
De körde i sju timmar och stannade i trekvart.
Jag är ledsen.
Vad kan man vänta sig?
Det är mamma som undrar hur det går.
Säg att du hade fel.
Andrew.
Alltid tillsammans.
Hej.
Det här kanske hjälper. Känns det bättre?
Sitt stilla.
Nästan klar.
Kan ni sänka?
Det har vi ju redan gjort, men vi gör det igen.
- Har du baddat Erics sår? - Ja, men han har hjärnskakning.
Hej, Eric. Mår du bättre?
Jag beklagar verkligen.
Jag har aldrig sett det här programmet, men jag gillar det.
Figurerna verkar nyfikna och goda.
Det känns som om de vill förmedla empati och tolerans.
Det är fint.
Empati och tolerans?
Är det det ni vill prata om nu när bögarna är bundna?
Andrew, vi har inte kommit hit med hat eller fördomar i hjärtat.
Vi är inte det minsta homofoba.
Jag hatar ingen.
Men jag har kluvna känslor inför dörren.
Tro oss.
Vi visste inte att ni var ett samkönat par förrän vi kom hit.
Det var en överraskning.
Om ni lovar, måste jag väl tro er.
Vi är normala, precis som ni. Vi har inget val.
Det har man alltid!
Det har han rätt i.
Våra val formar vårt öde.
Det tatuerade jag nästan in.
Du har rätt, Andrew. Man har alltid ett val.
Så vi väljer att vara här.
Kan alla komma in hit? Det är snart dags.
Dags för vad?
Ni behöver inte ha oss bundna.
Ni vill prata - så prata!
Hej, Eric, Wen...
och Andrew.
Jag heter Sabrina.
Jag bor i södra Kalifornien.
I en stad ni nog inte känner till.
Jag har jobbat postoperativt som sjuksköterska i snart fem år.
Jag använde nästan alla mina besparingar -
- för att åka hit till Pennsylvania -
- och prata med er.
Jag har en yngre halvsyster därhemma.
Och Wen, du påminner om henne.
Ni vet ju redan att jag heter Leonard.
Jag är bra på att fånga gräshoppor. Eller hur, Wen?
Jag kommer från Chicago. Jag är lågstadielärare och fritidsledare.
Jag är även bartender.
Okej. Är det jag nu?
Hejsan. Jag heter Redmond.
Jag gillar strandpromenader och öl.
Du... Vi pratade ju om det här. De förtjänar att veta vilka vi är.
Vi slösade tid på att låta honom vakna.
Att lära känna varandra är oviktigt.
Det förändrar inte vad vi måste göra eller vad de måste göra.
När du säger sånt där, låter du...
som du låter. Du skrämmer dem.
Då kanske de inte tror oss eller samarbetar.
Okej, då är det väl min tur, då.
Jag bor i Medford i Massachusetts.
Jag jobbar för gasbolaget och ser till att bostäder inte exploderar.
Jag är singel - ofattbart nog.
Jag har suttit inne, som det heter.
Jag gjorde en massa...
diskutabla saker när jag var ung och dum.
Men jag är mycket bättre nu.
Farsan brukade spöa skiten ur mig, som Andrew just gjorde.
Jag skulle vilja resa tillbaka i tiden och ge den här till mig själv.
Får jag prata nu?
- Jag hoppas att jag inte låter virrig. - Vänta lite...
Vi fattar att ni är med i nån grupp.
Det låter som om ni vill... ställa saker till rätta.
- Hjälpa till. - Eric...
Det går bra. Jag vill säga det här.
Om ni försöker värva oss...
Varför skulle ni annars presentera er?
Om ni försöker omvända oss eller förändra oss...
Då är allt det här... Det är inte rätt sätt.
Kan nån dra för draperiet för köksdörren?
- Vad är det med Eric? - Hjärnskakningen gör honom ljuskänslig.
- Vi kan inte göra nåt åt det nu. - Han måste vila i ett mörkt rum.
- Först måste vi lägga fram vårt förslag. - Han kan behöva vila länge.
Ni skiljer inte mig från Andrew och Wen!
Jag kollar draperiet.
Hur som helst... Jag heter Adriane.
Jag har varit många saker, men just nu, eller...
innan jag kom hit var jag linjekock -
- på en mexikansk restaurang i Dupont Circle i Washington.
Jag älskade att laga mat till folk. Det är mer än mat för mig.
Gud, vad mer?
Jo! Jag har två katter.
Du skulle älska dem, Wen. De heter Riff och Raff.
Gillar du katter?
Du behöver inte svara.
Ledsen, Wen. Jag kan sätta på teven senare.
Strunta i draperiet. Det är dags.
Vi fyra är här för att förhindra apokalypsen.
Vi - och då menar jag alla i stugan - kan stoppa den.
Men bara med er hjälp.
Om världen går under eller inte...
är helt upp till er tre.
Ni har nån sorts psykiskt sammanbrott.
Er familj måste välja att frivilligt offra -
- en av er tre för att förhindra apokalypsen.
När ni har tagit detta omöjliga beslut -
- måste ni döda den ni väljer.
Om ni inte väljer, eller om ni inte förrättar offret...
Då går världen under.
Ni tre får leva...
men resten av mänskligheten, drygt sju miljarder...
kommer att dö.
De är galna.
Ni får leva länge nog att bevittna alltings fasansfulla undergång...
och får irra omkring ensamma
på den ödelagda planeten.
Evigt ensamma i världsalltet.
Leonard.
Vi har inte gjort nåt fel.
Jag håller med. Ni har inte gjort nåt fel -
- för att förtjäna denna börda.
Ni är bara utvalda att besluta åt oss.
- Vi vill inte skada er. - Då hade vi använt silvertejp, inte rep!
Lägg av.
Vi tänker inte - och kan inte - välja vem som måste offras åt er.
Vi kan inte utföra handlingen åt er, och ni får inte döda er själva.
Vi tänker inte välja nån.
Vi tänker inte offra nån. Inte nu. Inte nånsin.
Även om alla andra i världen dör?
Ja! Även om världen stod på spel, vilket jag inte tror på.
Jag ser hellre världen dö hundra gånger om...
Gud... Vilket slöseri med tid.
De kommer aldrig att välja.
Jag klandrar dem inte. Vem skulle välja...
Håll käften, Redmond! Du spyr ur dig allt du tänker!
Det är kört för oss.
Okej... Ni måste lyssna på det här också.
Jag har blivit visad vad som händer om ni inte offrar.
Det har vi alla blivit visade.
Vi kunde inte sluta rita synerna vi såg.
Jag trodde att nåt var fel med mig.
Men synerna var så starka. Så konkreta och verkliga.
Sabrina, Adriane och Redmond såg dem också.
Det förde oss samman...
och det förde oss till just den här stugan.
Vi vet inte varför vi blev utvalda.
Först dränks städerna.
Haven stiger och reser sig som en enorm näve -
- krossar alla byggnader och människor -
- och drar ut allt till havs.
Det är nåt fel med er allihop om ni tror på det här.
Sen kommer en hemsk farsot.
Folk vrider sig i feber, slem fyller deras lungor...
Ni är psykotiska! Det är vansinne.
Har ni sökt hjälp? Släpp oss, så skaffar vi hjälp!
Himlen faller och krossas mot jorden som glasskärvor.
Guds fingrar bränner jorden och ett evigt mörker sänker sig.
Ni behöver hjälp!
Det kommer att ske.
Vi har blivit visade att bara ert offer kan stoppa det.
Visade av vem? Av vad? Tänker du svara?
Du låter som alla andra falska domedagsprofeter.
Kom igen... Prata med oss.
Drömmar kan betyda många olika saker.
Vår roll i era syner är ganska vag.
Det är som om ni inte visste vilka som skulle vara här.
Som om det var en slump.
Det går inte ihop.
För varje gång ni säger nej -
- släpper vi lös en plåga för mänsklighetens synder.
Tänker ni välja?
Vänta... Sluta.
Gör inte så här.
Ni behöver inte de där. Ni kunde ju inte skada oss.
Vad tänker du göra?
Rör henne inte!
Släpp henne! Släpp henne!
Wen...
- Spring härifrån, Wen. - Jag kan inte.
Spring.
Snälla Gud... Släpp oss bara.
Fan!
Jag är rädd.
Fortsätt titta på mig.
Titta för fan inte bort!
En del av mänskligheten har blivit dömd.
Det är inte verkligt. Det kommer inte... Nej!
Be om du vill. Jag säger inget.
Mr och mrs Brooks?
Ja. Min fru kunde inte komma. Det här är hennes bror.
Är inte det här ett mirakel, kanske?
Hej, pappa.
Hej, Wen. Hej på dig.
Adriane... Kan du hjälpa mig?
- Adriane? - Ja. Va?
Hjälp mig att bära ut Redmond.
Vi lägger en filt över honom.
Ledsen, Wen, men jag måste byta kanal.
Lägg ner ditt jävla pedagogsnack!
Blir det lika knaprigt i varmluftsfritösen...
Titta på teven. Det kommer strax.
Jag vill ha det här.
Hör du hur knaprigt det låter? Bättre kan det inte bli.
- Vad gott! - God kyckling och gott samvete.
EXTRAINSATT
Vi fortsätter att rapportera om jordbävningen på Aleuterna -
- som inträffade för fyra timmar sen.
Tsunamivarning är utfärdad för British Columbia i Kanada -
- och drygt 150 mil av USA:s nordvästra stillahavskust -
- däribland Seattle och Portland.
Pacific Tsunami Warning Center har utfärdat sin högsta varning för Hawaii.
Var det det här vi skulle se?
Jag sa vad som skulle hända. En plåga släpps lös av Redmonds död.
Jag kommer ihåg, men det betyder inget...
Nej! Titta bara!
Jag vet att jag inte borde skrika. Jag vet att ni är rädda för oss.
Titta bara.
En fyra till sex meter hög våg rör sig söderut mot Hawaiiöarna.
Vi har fått veta att tsunamin har nått land.
Som ni kan se har den här resorten på Hawaii redan evakuerats.
Varningssystemen gav människor gott om tid att lämna kuster -
- och låglänta områden. Inga skador eller dödsfall har rapporterats.
Släpp Eric och Wen! Eric har hjärnskakning.
Jag stannar.
Vi kan prata om domedagen eller 2000-talets katastrofer så mycket ni vill.
- Jag förstår inte... - Sabrina, fortsätt bara titta.
Tills vi ser det vi blev visade.
En andra massiv jordbävning har inträffat i Stilla havet.
Den mätte 8,6 på Richterskalan.
Epicentrum var bara 11 mil utanför Oregons kust -
- i ett område där forskarna länge fruktat en katastrofal jordbävning.
Otroligt.
Där är det.
Det här är vårt fel.
Det händer fan på riktigt. Herregud...
Med tanke på närheten till epicentrum -
- kommer kustborna bara att ha några minuter på sig att söka skydd.
En tsunami som utlöses av en så stor jordbävning -
- så nära kusten kommer att bli enorm.
Inte ens 15 meter höga branter kommer att vara säkra.
Vi har just fått veta att tsunamin har nått Oregons kust.
Det här filmades nyss i Cannon Beach.
Jävlar, det var det här jag såg.
- Samma klippor. - Jag också.
Wen...
Stanna på ditt rum tills jag säger till.
Hon hade inte behövt se det.
I morgon bitti kan ni fatta det svåra -
- osjälviska beslutet att göra en uppoffring och rädda världen...
Eller så kan ni återigen välja -
- att låta klockan gå ännu en minut närmare evig midnatt.
Resten av dagen och natten tillgodoser vi era behov, inom rimliga gränser.
I övrigt lämnar vi er i fred för att begrunda...
och prata igenom det.
- Vi sa ju det. - Ni måste tro oss.
Det kvittar om vi tror på er galenskap. Svaret är detsamma.
- För vår del kan alla i världen dö. - Eller hur, Eric?
Eric?
Hur är det?
Jag mår bra.
Jag behöver bara tänka lite.
- Jag har valt ut en överraskning. - Vad kan det vara?
- Ska vi sjunga med? - Självklart!
Beredda?
Vilket ställe...
Det ligger mer avskilt än väntat, men jag är imponerad.
Okej.
- Wen, ta din väska! - Kom, Wen.
Kolla utsikten. Det är bättre än på hemsidan.
- Hur många gräshoppor har du fångat? - Bara en. Hon heter Liv.
Har du sett några björnar?
Lägg av. Om vi skojar om det, tar hon det inte på allvar.
Vi får bara låta bli att lämna soporna ute.
Wen, visa pappa Eric din läskiga björnmin.
Det kan finnas rostiga spikar på bryggan.
Äsch, rostiga spikar... Vilket ställe vi har hittat!
Hoppa i! Kom, Wen!
Kom!
- Här kommer jag! - Han hoppar i!
- Äh, kom igen! - Vänta lite...
- Jag hoppar i. - Ja!
- Det var ju svinkallt! - Vad du kan simma!
Jag lägger bara lite tryck.
Jag sa ju att jag är sjuksköterska.
Du kanske inte tror på världens undergång, men lita på att jag kan det här.
Vi ville inte att det skulle bli så här.
Ni måste vara klara i sinnet. Ni har ett stort beslut att fatta.
Ni tror väl att jag är nån religiös galning?
Det skulle jag också tro.
Men jag har inte varit i kyrkan sen mormor tvingade dit mig som barn.
Jag har alltid tyckt att religion är så trist -
- och kommer från en annan tid när folk var vidskepliga.
Men så började synerna.
Först trodde jag inte heller på det.
Men det kommer ni att göra.
När jag var liten sa pappa:
"Lita på något utöver dig själv."
Det har blivit mitt mantra de senaste dagarna.
Jag sa det när jag såg synerna.
Och när jag byggde mitt vapen precis som jag hade blivit visad.
Jag sa det gång på gång när jag körde förbi varenda motorvägsavfart på väg hit.
Jag sa det när jag gick ut på strandpromenaden och såg de andra.
Vi var alla klädda i samma färger som vi sett i våra syner.
Då förstod jag att jag inte var ensam.
Allt det här...
Det är på riktigt.
Jag säger det till dig nu, Eric: Lita på något utöver dig själv.
Du kanske inte vill tro det, men vi står alla på samma sida.
Jag står på min familjs sida.
Eric...
Hur mår du egentligen?
Huvudet bultar, men jag ser bättre.
Den första jordbävningen inträffade för fyra timmar sen. Innan de kom hit.
Leonard har kollat klockan tusen gånger. De har tajmat allt.
Jag vet.
Jag vill bara inte...
Jag vill inte att du blir skrämd.
- Tror du att jag tror på dem? - Nej.
Det är bara...
Jag vill bara veta att du tänker klart. Att de inte manipulerar oss.
De tar in dig där ensam och försöker prata med dig...
Jag tror inte på dem.
Jag försöker behålla lugnet. De kommer aldrig att tro oss.
Vi måste tro på det vi gör, på vårt mål här.
Såg du Redmonds ansikte? Det var fan helt vansinnigt!
Säg vad du än måste säga till dem, övertyga dem.
Wen!
Nej!
Enligt reglerna får ingen gå härifrån.
Försökte du rymma?
Låt henne vara. Jag sa åt henne att göra det.
Du är bara rädd, Wen.
Det är vi alla.
Ni kommer att be oss att välja igen.
Lyssna inte på dem, Wen.
Det var oss de var ute efter.
Man har alltid varit ute efter oss.
Jag visste väl att jag kände igen honom.
Redmond...
är han i baren.
Va? Är du säker?
Vem då i baren?
Andrew blev påhoppad i en bar för många år sen.
Mannen fick fängelse. Men han hette O'Bannon.
Det är han. Han har bara gått upp i vikt och ansat skägget.
Han hette Redmond.
Vi vet inte ett skit om honom. Vi träffade honom på strandpromenaden.
Sluta snacka skit!
Ni vill bara få oss att skada varandra.
- Det är inte sant. - Vi vet inte varför vi är här.
Är det en slump att han som angrep mig är en av er?
Hämta hans plånbok! Jag ska visa att han inte heter Redmond.
- Nej. - Varför?!
Det kvittar vad han heter.
Vi såg synerna allihop...
Det måste vara exakt. Allt måste stämma.
Berättade han inte om stugan på forumet? Och sen såg vi den allihop?
Jo... Jag vet inte.
Nej, synerna kom först.
Forumet?
Vi tvivlar inte på varför vi är här.
Sov nu.
Solen går upp, kanske för sista gången för oss alla.
Premissen för er bluff haltar.
Jag är människorättsjurist.
Ska jag visa bilder på barn som har torterats och mördats?
Om du vill yrka på att mänskligheten bör leva vidare, lär du förlora.
Här är några av barnen jag är tränare för.
I år vann pojkarna tre av elva matcher.
Flickorna vann fem. Så vi är inte särskilt bra.
Men om ni kunde höra dem skratta skulle ni förstå varför jag är här.
Ni sover kanske bättre om ni ser varandra.
Var det gott?
Kom till restaurangen. Jag kan göra alla möjliga burritos till frukost.
Om man kan tillaga ett ägg perfekt, kan man laga allt.
Eric...
Jag har lossat lite på repen.
Jag måste bara till bagageutrymmet.
Vad väluppfostrad du är.
Du är en bra människa.
- Okej. - Du...
Ni träffades på nåt forum, eller hur? Ni delar en vanföreställning.
Det är en unik hälsokris för 2000-talet. Det är på riktigt.
Ni är i en ekokammare. Det inser ni väl?
Ni råkade hitta några på nätet som råkade ha syner -
- och ni såg det som bevis.
Han som sköt tre personer i Louisiana var också med i en onlinegrupp.
De påstod att skuggregeringen förföljde dem -
- och använde tankekontrollvapen för att förstöra deras liv.
Vi hittade varandra för att vi hade samma syner.
Minns du vad du gjorde på thanksgiving?
Vi stämde möte på strandpromenaden.
Gör det om jag nickar.
Nu fortsätter vi.
Ni har chansen att välja.
Jag vill inte stressa er, men ni måste fatta ett snabbt beslut.
Jag ska gå rakt på sak.
Jag står på tur.
Jag räknar med er. Ni är mitt sista hopp.
Adriane...
Du kan gå härifrån nu direkt.
Gå bara. Inget kommer att hända.
Det upphör inte förrän ni väljer. Fattar ni inte det?
Tror ni att jag vill vara här?
Jag är bara en jävla kock.
Jag sa det inte förut, men jag har en son.
Jag ville inte säga hans namn, men här står jag -
- och ber er att göra det ni måste, för annars dör min son.
De senaste dagarna har jag tvingats se honom dö gång på gång.
Jag har sett min lille pojke brännas levande i min famn.
Allt brann...
Jag kan inte få hans skrik ur huvudet ens nu, så...
Som mamma...
tro mig när jag säger att det här händer på riktigt.
Och det är upp till er.
Vad såg ni exakt?
Sluta prata med honom.
Han tror inte på er. Det gör ingen av oss.
Låt er tid rinna ut.
Vi tänker inte göra det ni begär.
Han heter Charlie.
Han tycker om pannkakor.
Då så.
Blunda och håll för öronen.
Ni måste inte göra det.
Ni har vanföreställningar. Ni är med i en självmordssekt!
Sluta! Snälla, sluta!
En del av mänskligheten har blivit dömd.
Jag flyttar henne, så att de slipper se henne.
Hundratusentals människor kommer att dö nu.
En andra plåga kommer.
Skitprat.
Sätt på teven, Sabrina.
Det nya viruset X-9 -
- har visat sig vara särskilt dödligt för barn.
X-9 är mycket smitttsamt bland barn under tio år.
Utbrotten verkar uppstå i tre avgränsade områden:
Kapstaden, Suffolk i England och Nashville i Tennessee.
Samhällen har börjat stängas ned -
- och smittotalen stiger i takt med oron för de sjuka.
Flera skolor har stängts -
- och vissa har gjorts om till karantänsanläggningar.
Det finns ännu hopp att viruset stannar i områdena...
Jag såg nånting.
Va? Vad säger du?
Jag såg en människa.
Eller en gestalt.
Stäng av teven.
Var såg du en gestalt?
I ljuset bakom dig. I spegelbilden.
När du stod bakom Redmond. Precis innan du högg honom.
Eric, se på mig.
Du har svår hjärnskakning.
Hon sa ju att du var ljuskänslig.
Vi är under extrem stress.
Lyssna på vad jag säger.
Andas in.
Jag har redan läst om X-9 i flera månader. Det vet du.
Det är ingen jävla plåga! Det är ett nyhetsinslag.
De visste om det innan de kom hit, och vävde in det i sin berättelse.
Han har kollat sin klocka hela förmiddagen, precis som i går.
Alla fyra har klockor. Kom ni hit av en slump? Nej.
Ni visste att ni skulle komma hit, där det saknas mottagning.
Såg du remsan längst ned på skärmen? Det är inte direktsänt, utan förinspelat.
Leonard, Sabrina... Alla visste att virusinslaget skulle visas, och när.
Viruset sprids överallt...
Det är förinspelat, för fan!
De visste att det skulle sändas.
Jordbävningen och tsunamin inträffade också innan de kom hit.
Jag tänker klart nu.
Alltid tillsammans.
Hädanefter pratar ni inte med honom, utan med mig.
Jag vill se Paddington och Chloe!
Wen.
Jag vill se på tecknat nu!
Vi räknar ner från fem tillsammans, och sen skriker vi inte mer.
Fem, fyra...
Vi försöker igen. Andas djupt.
- Fem, fyra, tre... - Jag vill se Paddington och Chloe!
- Ge fan i min familj, era jävlar! - Eric!
- Sluta, Eric! - Det är min pappa!
- Alla behöver er. - Nej! Jag tror inte på er!
- Sluta, Eric... - Bort från mig! Titta inte på mig!
Du förstår inte vad du gör!
Nej!
Jag tror inte ett ord! Fan ta er!
Andrew!
Jag slog dig så att du inte skulle fly.
Jag prioriterar, precis som på akuten.
Vi måste ta det beslut som räddar flest liv. Vi måste hjälpa varandra.
Öppna! Andrew, hör på mig!
Kom igen!
Kom ut!
Kom igen!
Håll dig borta från mig!
Håll dig borta! Jag har ihjäl dig!
Sluta!
Lämna det du letar efter och kom in!
Jag vill inte behöva skada dig!
Kom in igen!
Nu!
Vi har inte tid! Hör på mig, Andrew!
Hör på mig, din galna jävel.
Släpp den där och backa undan.
Backa, för fan!
Fortsätt backa! Sätt fart!
Stanna. Stanna!
Fan...
Backa!
Ni blev nog utvalda för att er familjs kärlek till varandra är så ren.
Ni har gått igenom mycket och blivit orättvist behandlade.
Släpp vapnet och gå bort från Eric.
Annars visar jag att jag är utvald att skjuta dig.
Släpp den, annars dödar jag dig!
Du dömer oss alla, Andrew. Din man, din dotter...
Det räcker! Inte ett jävla ord till!
Det är dags för nästa offer.
Tänker ni välja?
Du är galen.
Jag tänker ta min familj och åka härifrån.
Andrew!
Du har häftigt humör. Inte på ett skrämmande sätt, men...
det finns där.
Du är överspänd.
Du kan...
verkligen vara en glädjedödare.
Vi skulle ju begränsa oss.
Förlåt. Du... Du är en glädjedödare ibland.
Det köper jag.
Det är ingen dålig lista.
De flesta föräldrar har en sämre lista.
Tänk att vi ska göra det här.
Jag har aldrig...
inte för en sekund...
tvivlat på att jag älskar dig.
Barnet kommer att översköljas av det varje dag.
Hur kan du bara säga såna saker från ingenstans?
Kan ni dämpa er?
Var vi högljudda?
Jag försöker ta ett glas med mina vänner.
Var vi för högljudda?
Var det så?
Gå och sätt dig igen, ditt fyllo.
Dra åt helvete.
- Provocera dem inte. - Jag provocerade inte...
Herregud! Vad fan!
Hur gick det, Andrew?
Herregud! Vad fan!
Ring efter ambulans!
Andrew! Titta på mig.
Hur mår du? Öppna ögonen.
Hör du mig? Andrew!
Det här är en HK P30.
Tysktillverkad, lättviktig och lätthanterad.
Bra i alla lägen, vid överfall och inbrott.
Fan ta dem, eller hur?
Jag tar den.
Nej, Leonard.
Är ni villiga att förrätta ert offer?
Det räcker, ditt svin.
En del av mänskligheten har blivit dömd.
Vi fyra kan inte ta beslutet. Det måste vara ert val.
Håll tyst.
Håll ett öga på Leonard.
Ropa om han gör nåt.
Det är O'Bannon.
- De kom för att plåga oss. - Vi vet inte varför vi blev utvalda.
Sluta prata skit!
Det här är inte på riktigt, och ni var ute efter oss!
Jag letar alltid efter motiv.
En fördomsfull galning träffar en bartender -
- och de hittar en småstadskvinna som är religiös extremist.
Det är inte sant.
De hittar en ung kvinna som låter sig övertalas till allt.
Jag trodde aldrig på att Adriane hade barn!
Jag är inte mördare som ni...
så jag ska låsa in dig i badrummet.
De har skurit sönder våra däck.
Men de måste ha kommit hit i nåt slags fordon.
Vi måste hitta det.
Du har fel om oss allihop.
In i badrummet.
Tro mig, jag kommer fan att döda dig om jag blir tvungen.
- Vi måste binda dörrhandtaget i nåt. - Lampan.
Okej. Kom nu.
- Han slog sönder rutan. - Han kom ut.
Han kommer att ta oss!
Han når bilen före oss.
Han kan vara därute. Vi måste kolla att han är i badrummet.
Leonard...
Om jag öppnar dörren och ser dig, så skjuter jag.
Leonard!
Fan.
- Du skulle ju inte döda oss. - Det ska jag inte heller.
Men jag skjuter er i benet så att ni inte rymmer.
Sätt på teven om ni vill bli övertygade.
Allt jag sa skulle hända, har hänt.
Ingen gör som du säger...
ännu ett passagerarflygplan störtar mot marken.
Vad håller du på med, Eric?
Varför satte du på den?
Myndigheterna utreder om det finns något samband mellan krascherna.
Antalet omkomna är ännu okänt och flygbolagen har inte uttalat sig.
MÅNGA FLYGOLYCKOR - GLOBAL TRAGEDI
Ni sa att det inte var på riktigt.
"Himlen faller och krossas mot jorden som glasskärvor."
"Och Guds fingrar bränner jorden"...
"och ett evigt mörker sänker sig över mänskligheten."
Vi har nu fått bekräftat att 700 flygplan har störtat -
- utan förvarning och utan att sända nödanrop.
Det spekuleras om att det kan vara ett koordinerat cyberangrepp...
- Terrordåd, inget annat. - Jag har hört det här förut.
Avgångar ställs in världen över.
- "Det är svårt"... - Det är svårt...
- "Ursäkta." - Ursäkta.
"Det är svårt att beskriva de bilder vi ser."
"De fyller oss med oro och skräck."
"Vi bevittnar en kollektiv tragedi som alldeles nyss var ofattbar."
"Vi får information om fler"...
Hur fan visste du vad hon skulle säga?
Har ni övervakningskameror? Är det riggat?
Sanningen är kanske...
att undergången inträffade långt innan vi kom hit.
Att det vi ser nu inte är fyrverkerierna...
utan bara de sista gnistorna.
Jag vet inte vad som pågår...
men var är nycklarna till er bil?
Jag tänker ta min familj och åka härifrån.
Tror du verkligen att allt som har hänt i dag...
allt som vi har sett...
Att det bara är en slump?
Ja. Jag tror att allt är en slump.
En hemsk, oförklarlig slump.
Annars måste det vara en bluff! Det måste jag tro på!
Du börjar redan vackla.
Jag märker när nån ljuger.
Eric...
Nu går vi.
Vi går härifrån och kommer aldrig tillbaka.
Sluta lyssna på Leonard.
Följ med ut på verandan.
Jag vill göra den sista delen utomhus.
Vad ska du göra med den, Leonard?
När jag är borta, har ni bara några minuter på er att stoppa allt.
Sen är det för sent.
Kommer alla barn att dö?
Sätt på musik i hörlurarna och gå till trädkojan.
Lyssna på musik tills vi hämtar dig. Gör som pappa säger.
- Jag älskar dig, grynet. - Och jag älskar dig.
Gå nu.
Inget kan hända oss tre. Du klarar dig.
Det värsta med visionerna var skriken.
Jag kunde höra alla skrika.
Och jag visste att när visionerna tog slut skulle skriken bara fortsätta.
Vet ni vad jag älskade mest med att undervisa barn?
Att de tror på allt man säger.
Så man måste vara försiktig...
och bara säga det man vet är sant.
Det är ett stort ansvar.
Kanske kommer en av mina elever att göra nåt stort för världen.
Vad tror ni?
Snälla...
mina nya vänner...
Eric, Andrew...
Kommer ni att göra ett val och rädda världen?
Hela mänskligheten har blivit dömd.
Han sa att vi har några minuter på oss.
Eric...
Det var nåt i ljuset. En gestalt.
Och jag kan känna den nu.
Jag tror dig.
Nu går vi härifrån, vi tre.
Kanske har det alltid varit så här.
Kanske har familjer beslutat det här i alla tider.
Låt oss bara irra omkring på jorden, då.
Vi tre.
Vad är det för sorts liv för Wen?
Det var inget vanligt intrång.
De var inte ute efter oss. De kom hit för att vara med oss.
För att vi skulle lära känna dem.
De påminner oss om alla mänsklighetens sidor.
Redmond - illvilja. Adriane - näring.
Sabrina - läkande. Leonard - vägledning.
De är apokalypsens fyra ryttare.
Vi var tvungna att se dem dö och känna deras förlust.
Varför just vi?
Det är inget särskilt med oss.
Jag vet vad jag kände när vi såg Wen på barnhemmet första gången.
Det är vårt beslut.
Är det vårt jävla beslut?
Ska vi ge upp vår kärlek för dem?
Det är ett offer, Andrew.
Att vilja ge upp nåt så vackert för alla andras skull.
De är inte värda det!
De hatar oss! De hatar att vi finns!
De är bara rädda. Som vi alla.
De är monster!
De förstör allt. De skadar varandra.
Du är inte bara åklagare. Du vet att det finns nåt att försvara. Därför blir du arg.
- Döda mig. - Nej, älskling.
Vi har ont om tid.
Kanske såg jag en gestalt, kanske inte, men tanken ger mig sinnesro.
Jag kommer inte att vara rädd.
Du måste göra det nu. Tiden är ute.
Jag tror inte på dem.
Det gör jag.
Gör det medan jag tänker vackert -
- så att jag kan ha den känslan i hjärtat var jag än hamnar.
Det är nästan dags.
Döda mig, Eric.
Snälla du. Snälla du.
Jag tänker på vår dotter i framtiden.
Hennes liv är precis som hon ville ha det.
Hon har egen mottagning.
Du är där med henne.
Ni håller på att stänga, för ni ska ut och äta.
Hon är allt vi alltid hoppades på.
Hon har kvar sitt knäppa skratt.
Hon frågar fortfarande alla om allt.
Hon har hittat nån som älskar henne,
och som hon älskar lika mycket.
Precis som hennes pappor.
Eric...
Räddade pappa Eric alla?
Hann vi stoppa det?
Där är ett matställe.
Det enda vi kunde göra var att klättra ut genom takfönstret -
- men vattnet steg allt högre.
Ingen kunde höra oss.
Jag stod på taket med mina döttrar.
Jag trodde att det var slut.
Två av mina döttrar kan inte simma.
Men plötsligt slutade vattnet stiga.
Byt kanal.
De sista planen i Australien och Ryssland har landat.
Familjer letar efter nära och kära på flygplatsen.
Känslosamma scener...
Vi rullade ut liken på parkeringen, för de fick inte plats. Den senaste timmen -
- är den första på länge utan dödsfall på intensiven.
Det är faktiskt snart två timmar nu.
Jag vet.
Jag älskar dig så mycket.
Allt kommer att bli bra.
Blixtnedslagen -
- som satte många områden i brand har inte kommit tillbaka.
Många bränder återstår att släcka -
- och skadorna på stad och landsbygd ser ut att vara omfattande.
Men de värsta bränderna...
EVERMORES FRITIDSGÅRD LEONARD BROCHT
SABRINA GITTINS SJUKSKÖTERSKA
Översättning: Rickard Sjöberg Svensk Medietext
Ansvarig utgivare: Rikard Eriksson, UIP AB