Jeg er i operahuset Antoinette Hall i Pulasky i Tennessee.
Jeg er her med den smukkeste popstjerne, Betty Who.
- Vi er her sammen. - Og vi skal hjemsøges.
Ja. Uhyggelige sager.
Lad os få nogle spøgelser.
Jeg vil ikke "få" dem. Det lyder som en kønssygdom.
Vær hilset, jordboere. Kesha her.
Når jeg ikke synger, udforsker jeg forbindelsen til det overnaturlige.
Dette er min snoede rejse ind i mørkets hjerte.
Jeg omgiver mig med paranormale eksperter.
Jeg hørte en knurren.
Jeg tager mine venner med på hele den skræmmende rejse.
Er der en ånd her?
Operahuset Antoinette Hall ligger midt ude i ingenting.
I 100 år har huset været låst af. Dørene blev brudt op -
- og pludselig begyndte en masse paranormal aktivitet.
For første gang i tv -
- vil jeg selv og min ven Betty Who undersøge, hvad der foregår.
Vi finder ud af det.
Jeg elsker Betty. Vi har spillet i hele landet sammen.
Hun har musik, der topper hitlisterne.
Hun er en magisk, sej dronning.
Vi var på turné sammen. Vi brugte vores gave sammen.
Okay. Betty, tror du på spøgelser?
Der er ting, vi ikke kan forklare.
Vil du se et spøgelse i dag?
Gosh! Måske. Jeg er lidt nervøs, men jeg tror det.
Vi er her. Det synes jeg. Lad os gøre det.
Først skal vi møde ejeren, Tammy.
Det var hende, der åbnede dørene efter 100 år.
Og så brød helvede løs.
Lad os gå ind og forsøge at trylle noget frem.
Lad os se, hvad der sker. Lad os gå ind.
Alle varietéteatre har en energi. En kraftfuld energi, der lader os -
- komme i kontakt med noget større end os selv.
Men hvad, når tæppet går ned, og lyset dæmpes?
Dør musikken eller bliver nogen for at få et ekstranummer?
Antoinette Hall er et af USA's ældste og mest mystiske operahuse.
Bygget i 1868 -
- rejste hun sig af asken fra borgerkrig og en stor brand.
Død og ødelæggelse var en del af historien. Men trods det -
- blev Antoinette Hall et lys for samfundet.
I glædens stund sydede teateret af liv -
- med vaudeville-kunstnere, teatergrupper og tryllekunstnere.
Indtil for næsten 100 år siden, da operahuset blev sømmet til -
- og sank hen i glemsel. Indtil nu. En ny ejer har overtaget bygningen.
Da de låste døre blev brudt op -
- begyndte sær og voldelig, paranormal aktivitet.
Hvilke hemmeligheder gemmer sig i operahuset?
Hvis væggene kunne synge, hvad ville de så fortælle os?
Det er lidt skræmmende.
Skal vi gøre det? Lad os gøre det.
- Okay. - Af sted.
Jeg ved ikke.
Jeg får allerede gåsehud.
Vi er her i dag. Jeg er mere spændt end nervøs.
- Det glæder mig. - Kesha, er du her?
- Goddag. Er du Tammy? - Det er mig.
Anede du ikke, at det her fandtes?
Nej, slet ikke. Nogle af mine oplevelser her -
- var efter, at vores nonprofitorganisation fandt stedet.
Vi gik op ad trappen og så nogle helt utrolige døre.
- Store døre. - Kæmpe døre.
Min første tanke var, det ikke var et kosteskab.
Jeg tog et hold med for at se på hallen.
Vi talte ved scenen og hørte et højt brag.
Den her dør smækkede i. Der var ingen.
Tammy?
Jeg gik over og prøvede at åbne den. Døren kunne ikke åbnes.
Nogle af vidnerne, I møder senere, har fantastiske historier.
Vi er klar. Hvem end, hvad end det end er -
— for en åndelig energi her, så er vi her af nysgerrighed.
Vi vil ikke skade nogen.
- Du skal ikke tage røven på os. - Vi vil ...
Vi vil høre dig.
- Ja. Have oplevelser med dig. - Ja. Men lad være med at besætte os.
- Men kom endelig. - Sig hej.
- Spil for os. Syng for os. - Ja.
- Jeg er nervøs. - Også mig.
Åh, gud!
Det er sindssygt.
Hold da op.
Jeg føler en forbindelse til kreativiteten herinde.
Det føles lidt som en kapsel fra en anden tid med samme energi -
- som jeg føler på scenen. Det er uventet let at relatere til.
Rummet er så majestætisk.
Jeg har optrådt på så mange scener.
Det er usædvanligt med så meget energi.
Jeg fik stød i benet.
- Hvad tænker du? - Jeg elsker det.
- Vi føler os sikre. - Jeg føler mig tryg her.
Man kan mærke kunstnernes energi her.
Kunstnere forstår hinanden.
Jeg tror ikke, vi bliver terroriseret.
- Vi får se. - Vi er dårlige at terrorisere.
Vi terroriserer jer tilbage. Vi er også kunstnere.
Jeg stepdanser på din grav. Vi er cool her.
Du håner dem.
Jeg vil ikke håne nogen.
Det er virkelig ked af det. Jeg vil ikke gøre jer vrede.
Vi skal møde vidner -
- der har oplevet overnaturlig aktivitet -
- i den her bygning, og jeg er meget nysgerrig.
Det føles let og sjovt indtil videre.
- Vi skal høre ... - Så vi gør det?
- alle deres oplevelser. Jeg glæder mig.
Vores teori er, at fordi vi begge er kunstnere -
- følte vi begge, da vi kom hertil -
- at vi hører til her. Så det føltes ikke så negativt.
Vi vil gerne høre om oplevelsernes dikotomier.
Har nogen haft en negativ oplevelse i huset?
Det har alle. Okay.
Vi var i det her rum. Dørene smækkede op.
Det giver mig myrekryb.
Så hører jeg en mandestemme, der siger: "Forsvind."
For et par uger siden havde jeg kameraet ved øjet -
- og så en af kunstnerne.
På film, en ånd?
Er det en lille pige?
Det ligner en ung pige i en hvid kjole.
Hvilket område, tror I, er mest hjemsøgt?
Jeg har det mærkeligst i kælderen.
Vi har de mest negative oplevelser dernede.
Hver gang får jeg kvalme. Men hjemmefra havde jeg det fint.
- Jeg vil ikke i kælderen. - Heller ikke jeg.
Jeg var bange. Vi hørte en knurren.
En sten fløj gennem rummet og landede for mine fødder.
Vi vidste, det var en mand. Det var en mandlig skikkelse.
Regina havde fortalt om mr. May. Han kunne ikke lide mænd.
- Mr. hvem? - May.
- Hvem er mr. May? - Han er mr. Led.
Vent! Hvem er mr. Led?
Han hed Thomas May. Han arbejdede her i mange år.
Han ejede det. Han gjorde altid folk syge.
Vi vidste, at han ikke ville have folk her.
"Du har en led attitude."
"Så vi kalder dig mr. Led."
Så mr. May er mr. Led, men mr. May kan ikke lide det navn?
En ven, der var her og efterforskede med os, blev syg -
- og gik ud, kastede op -
- og to dage senere fik han et hjerteanfald.
Mit hjerte hamrer.
Det føltes godt, men vi er måske på røven i kælderen.
Jeg tror, I får det sjovt i kælderen.
Tak, fordi I delte jeres oplevelser med os.
Det har været fantastisk og interessant.
Regina, må vi komme med på en rundvisning?
- Ja. Skal vi? - Tak.
Tak, fordi I kom. Rart at møde jer.
Stedet har været brændt ned, der blev slået brædder for.
Måske var der en god grund.
Kesha og jeg kom hertil som to dumme veninder.
"Lad os tage på spøgelsesjagt." Nu føles det anderledes -
- end da vi kom tidligere.
Jeg har lommelygten klar. Vi skal bruge den i kælderen.
Jeg vil ikke i kælderen.
Det her rum ...
- Er det et hotspot? - Det er det faktisk.
Jeg kan mærke det i maven.
Det er Lilys yndlingssted. Vi så hele tiden en lille pige -
- der fortalte, at hun er mellem seks og otte år gammel.
Hun elsker at være her. Hun er legesyg og sød.
Vi har hørt en ... lyd.
- Som sang? - Som sang.
Jeg tror ikke, nogen forstyrrer hende her.
Mr. May nedgør hende og lader hende ikke tale.
Han vil ikke have, at nogen taler. Han hader, når folk er her.
Vil han have, at alle går?
Han vil bare være i fred.
- Er det tid? - Det er kældertid.
- Er det kældertid? - Det er kældertid.
- Betty, er du klar til kælderen? - Nej, slet ikke.
Jeg begynder at føle mig mindre veltilpas.
Jeg taler til jer. Jeg vil ikke genere jer.
I skal have det godt, ligesom jeg har det.
I kan komme og sige hej, men ingen numre.
Okay, de damer. Lad os gå nedenunder.
I føler, at det bliver tungere.
Det kunne jeg mærke.
Det føles, som om håret på mine ben bare rejser sig.
Det er virkelig sært.
Jeg føler mig så ...
Det føles, som om man bliver overvåget.
- Ja, det gør det. - Åh, gud!
Åh gud, det var skræmmende.
Nogen rørte min nakke. Gud, jeg fik et chok.
2 00:13:39.960 -- 00:13:44.080 align:start line:90% position:30% Jeg føler mig ikke velkommen.
Jeg tror ikke, vi skal være her.
Jo.
Jeg hader at være her. Det, der er her, hader det også.
Jeg føler mig tvunget til at sige -
- at jeg er ked af det, der skete med hvem end, der er hernede.
Vi må huske, hvor vi er.
Operahuset ligger på Tårernes sti.
Vi befinder os på jord, som er blevet besudlet.
Det er den oprindelige jord, huset blev bygget på.
Som Tårernes sti?
- Så meget smerte og død og mørke. - Og død og mørke.
Det her er ikke mit land.
Da jeg var her sidste weekend, følte jeg en overvældende sorg.
Jeg tror, det var de oprindelige amerikanere.
Enten dem, der er her, eller et overlap -
- af de følelser, der er tilbage på ejendommen.
- Hørte I det? - Hvad var det?
- Og der er ingen ovenpå? - Nej.
Er du sikker på det?
Der er ingen. De siger, der ikke er nogen.
Vi har det på film. I hørte det, ikke?
Får I kuldegysninger?
Det er ikke bygningen, der knirker.
Det var et dunk.
Tror du, det er mr. May? Tager han pis på os?
Det er skræmmende. Der er uhyggeligt hernede.
Det føles, som om han er med os.
Jeg tror ikke, vi har gjort ham vred, men han er her.
- Han virker ikke vred på os endnu. - Forhåbentlig ikke.
- Regina, vil du følge os ud? - Ja.
Det er ved at blive seriøst.
Så logisk og passende skeptisk jeg ellers kan være -
- så sker der altså ting her, som ikke er en illusion.
Som ikke er mig, der manifesterer noget.
Der er ånder her.
Hvordan har du det?
Lidt underligt. Hvordan har du det?
- Jeg har det også lidt underligt. - Ja. Det var intenst.
Det føltes så anderledes.
Jeg følte meget. Kældere skræmmer mig.
Så det er uhyggeligt på forhånd. Og så ...
- Det føltes mørkt. Ikke positivt. - Nej.
Du grinede og sang og hyggede dig ovenpå.
Jeg følte ... Hvordan forklarer jeg det?
Som om der er en dyb sorg og et sår dernede.
Det er et åbent sår. Det kan være en energi.
Det kunne være en person. Det kan være mange. Vi ved ikke hvad.
Der er så mange lag.
Der er branden, hvor hele torvet brændte ned.
Sært, at det forkullede træ stadig er i kælderen.
Så er der alt det her, måske byens gamle borgmester -
- som hjemsøgte operahuset.
Det er vildt, at det er byens historie.
- Der er meget lidelse. - Smerte, lidelse.
- Ja. Man kan mærke det dernede. - Had. Dybt menneskeligt had.
- Vi har mange spørgsmål. - Der er meget mere.
Jeg har brug for vand først.
Må jeg få en massage?
- Epsomsalt-brusebad. - Ja, virkelig.
Jeg vil være beredt til energien, jorden, traumet -
- og udvise respekt. Jeg er bekymret.
For jeg vil ikke have at min tilstedeværelse overtræder -
- en andens grænser.
Energien var ikke imødekommende. Det vil jeg respektere.
Jeg vil tale med en indfødt amerikaner -
- og få flere oplysninger. Jeg vil lære.
Jeg vil ikke trampe rundt på hellig jord uden at vide det.
Kan du fortælle os om din baggrund -
- og din forbindelse til dette sted?
Jeg er oprindelig amerikaner fra Oklahoma. Ikke oprindeligt.
Vi blev flyttet til Oklahoma.
Nogle kalder det Tårernes sti.
Mange af vores forfædre gik her.
Mine forfædre gik her. Når jeg kommer til steder som dette -
- mærker man følelserne i væggene og i jorden.
Og når man mærker det, kan man næsten høre -
- ekkoet af det, der er fanget her.
Det her var et operahus.
Det skal være noget smukt.
Vi har viet vores liv til det her.
Udviklingen af præcis det samme.
Da vi kom ind, var det sjovt. Vi var spændte.
Det føltes spændende, som en koncert.
Så ændrede det sig hurtigt.
Ja, I er kunstnere. I har kunstens ånd.
Når I går ind, kan I mærke det.
Men det her sted er en hyldest til døden.
På grund af alle dødsfaldene på denne sti.
Det er energier, der slås mod hinanden.
Præcis. Så alle de indfødte på Tårernes sti -
- der døde undervejs, og gennemlevede så mange traumer.
Kort efter bygger de en bygning og vil fejre det.
Idéen om at bygge en dansesal på Tårernes sti er kvalmende.
- Hvis man tænker over det. - Ja. Det vil aldrig fungere.
Den vil altid være hjemsøgt.
Hvordan sikrer vi, at ingen energi følger med os hjem?
For at forberede jer og sikre, at I har det godt -
- er det klogt at velsigne sig selv.
Træd frem og velsign jer selv.
Når vi åbner op for den her energi, starter vi altid med en sang.
Vi synger en sang for at vejlede os gennem det overnaturlige.
Så synger vi en sang for at lukke for energien.
Det lyder fantastisk.
Jeg vil lære jer sangen. Det er så let.
Første del lyder sådan her.
- Hey yo, hey da. - Hey yo, hey da.
Jeg synger den én gang, så I kan høre den.
I kan høre melodien.
- Og så gentages det. - Okay.
Siden vi er på scenen, så lad os velsigne den -
- med den energi. Vil I gøre det?
- Ja, gerne. - Lad os gøre det hurtigt.
Kom nu.
- Tak. - Det var det.
Her er meget energi. Vær forsigtige.
Det er den slags energi, der forfølger folk.
Vær forsigtige, for det er skræmmende.
Quese fortalte mere om Tårernes sti.
Og hvor mange lidelser og traumer, der var på denne jord -
- hvorpå man grundlagde modstridende fundamenter.
Det brændte, og så byggede de oven på det.
Der er mange forskellige energier i bygningen.
De kæmper mod hinanden for at komme ud.
Jeg føler ...
Jeg ved ikke, hvad jeg føler. Jeg er lidt nervøs.
- Vent. Betty, er du okay? - Det ved jeg ikke. Jeg har kvalme.
- Kan du vende kameraet mod hende? - Jeg tror, jeg skal kaste op.
- Hvad? - Jeg tror, jeg skal kaste op.
Jeg vil ikke. Jeg har brug for luft.
Han gjorde folk syge, og vi vidste, at han ikke ville have folk her.
Jeg føler trykken over brystet.
Nej.
Vent. Mit kamera holdt op med at optage.
2 00:22:56.520 -- 00:22:58.320 align:start line:90% position:30% - Hvordan har du det? - Okay.
Jeg føler en trykken over brystet.
Nej. Sæt dig udenfor.
Det er okay. Jeg er okay. Det er bare underligt. Uhyggeligt!
Sidst på dag et er der sket meget.
Jeg føler mig underligt tilpas -
- over at vide, at der er spøgelser overalt.
Jeg er lidt bange for, at de følger efter mig -
- og gør mig skør. Mere skør.
Jeg går hjem og prøver at sove og kommer måske tilbage.
Jeg er bange for det. Jeg vil ikke manifestere noget skørt.
Der er sket meget, der var sært, interessant og overnaturligt.
Men jeg tænker også ...
... i al hemmelighed: "Giv mig mere."
DAG 2
Jeg er klar til i aften.
Her har været mange mennesker. Der er personale, kameraer.
Men i aften bliver anderledes. Det er nu, det gælder.
Mit mål er at få kontakt til Lily og mr. May.
Jeg vil vide, hvorfor de er her, og hvordan de kommer videre.
Jeg vil udforske bygningen og se -
- hvad forbindelsen er til Tårernes sti.
Den har måske noget at gøre med det hele.
Vores plan er at kommunikere med Lily.
Hun virker som den sødeste af dem alle.
Vi har en bold og et bat med -
- for at bede hende komme på besøg.
Lily, det er Betty og Kesha.
- Vi vil hænge ud. - Vi kom for at sige hej.
Vi har legetøj med. Vi har en bamse med.
Vil du lege med boldene? Vi tog dem med til dig.
Spark dem rundt. Vis alle, hvad du kan.
Vil du lege med din bamse?
Hold da op. Lily.
- Ja, er den ikke sød? - Lev livet, tøs.
Hun sagde: "Lily, vil du lege med din bamse?", og den går i gang.
Lily, kom du her for at gemme dig fra det, der er på teateret?
- Du godeste! - Hvad fanden?
- Det var vildt. - Det var helt vildt.
- Okay. Lad os komme væk. - Ja, det synes jeg.
Lily er her, og hun kan lide sin bamse.
Jeg er ikke bange. Det bekræftede bare det overnaturlige.
Og det elsker jeg, for det er hele pointen.
Jeg vil se det, og det føles, som om jeg lige så det.
Jeg ved, der er mere.
Jeg elsker, at jeg nu ...
... interagerer med det.
- Det er koldt herinde. - Det er koldt.
Lad os lukke døren.
Nu er der ingen vej tilbage, søster.
Vi har en Ghost Box.
- Jeg kan huske det her. - Lad os prøve.
- Åh, gud! - Jeg er god til at skrige.
Det var et godt skrig.
Du skræmte livet af mig.
Er der ånder her? Gjorde du det?
Er det okay, at vi er her?
Jeg lukker døren igen. Okay.
Da det er en operasal -
- vil jeg tale ind i mikrofonen og se, hvad der sker.
Ja.
Vi prøver med vores Ghost Box, mikrofonen og forstærkeren.
Lad os se, hvad der sker.
Det er tanken, at hvis spøgelser findes -
- eller bruger en anden frekvens -
- forsøger vi at kommunikere på en frekvens, de kan ...
Høre og forstå. Man hører bib-lyde. Det er normalt.
Er der ånder her?
Jeg er Kesha, hvem er du?
Kesha. Kesha. Kesha.
Sagde den Kesha?
- Nej. - Sagde den lige Kesha?
Sagde du mit navn?
- Kesha! - Gjorde han det igen?
Hold da kæft.
Ja. Lad den gøre det igen.
- Igen? - Kesha.
Forsvind.
- Sagde den: "Forsvind"? - Jeg hørte noget.
Forsvind.
Jeg vil bare gerne ud herfra.
Vi skal læse nu.
- Godt. - Den sagde "godt."
- Godt. - Godt.
- Farvel. - Farvel. Godt. Farvel.
- Vi må hellere gå. - Farvel.
Det synes jeg, vi skal. Jeg ved ikke, om jeg vil ...
Ghost Box'en sagde mit navn.
Jeg håbede på at være anonym i åndernes rige.
Men åbenbart ikke. Så sagde den: "Forsvind. Farvel."
Den er meget direkte. Jeg må sige at mere end noget andet -
- påvirkede det mig.
Det var helt vildt.
Betty og jeg føler, vi er ude, hvor vi ikke kan bunde.
Et medium er på vej. Cindy er på vej.
Cindy vil gennemsøge bygningen.
Forhåbentlig har hun nogle svar.
Hvordan har du det?
Jeg ved intet om denne bygning.
Men da jeg gik herop, så jeg røg og hoste.
Jeg tror, der er brand. Der er ødelæggelse.
- Hele kvarteret brændte ned. - Røg, røg, røg
Det er vildt, at du sagde det.
Udenfor føler jeg, at der er en forbindelse -
- til mange tragedier og dødsfald. Der er så meget.
Du ved, hvordan jeg arbejder.
Jeg går ind og lytter. Jeg fortæller, hvad jeg ser -
- hører og føler. Men vær også åben over for, hvad I føler.
Hvis I føler noget, så sig det.
Sig det højt, hvis I føler eller hører noget.
Du bringer god energi med. Det er allerede spændende.
- Vi følger dig ind i mørket, Cindy. - Okay.
LILYS VÆRELSE
Det var her, jeg først blev draget ind.
Men det føles som om på dette sted -
- er der folk som ... Fodtrin er normale.
Folk hører fodtrin hele tiden, der går frem og tilbage.
Jeg kan mærke et lille barns ånd -
- som også går her. Bare legesyg.
Du er for vild.
Du er simpelthen for vild.
Sig ikke noget endnu.
- Okay. - Åh, Gud!
- Vent! Har nogen sparket til dem? - De er overalt.
- Har nogen flyttet dem? - Hvem har været her?
- Jake. - Ikke mig.
Jeg får gåsehud.
Sådan er det. Når du mærker det, er det energi.
Det bekræfter, hvad du oplever.
Når du mærker det, så stol på det. Det er et tegn.
Ja.
Sådan.
OPERAHUSET.
Er det et gammelt teater?
Det er et operahus.
Jeg ser et billede af en avis, der ruller ud.
Nogen har ødelagt bygningens historie.
Eller fortalte den forkert. Jeg ved ikke, hvad det betyder endnu.
- Mit hjerte hamrer. - Samme her.
Et andet navn, jeg hørte, var Tommy.
- Tommy? - Thomas!
- Thomas. - Thomas.
Thomas Smith.
- Hed han det? - Ja.
Manden, du talte om -
- kan vi mærke mørk energi fra.
Det må have været hans vision.
Det var hans sted, hans idé. Det var hans ...
Nogen stak ham i ryggen i overført betydning.
Han vil ikke have, at folk kommer her og genskaber hans arv.
Det var hans arv, og nu vil folk genskabe det.
- Restaurere det. - Det sagde Tammy.
De vil restaurere bygningen.
De skal være meget forsigtige.
For de skal til at genopbygge noget.
Han vil være meget nærværende.
- Jeg fik kuldegysninger. - Der. Ja.
- Mand! - Ja, ikke?
Dit lys gik også ud. Hans lys gik ud. Vildt!
De skal være meget forsigtige.
Hvordan kan man være forsigtig her?
I skal bare være opmærksomme.
Det her ville jeg sige til dem. Respekter ånderne, der er her.
Sig tak, fordi de er her. "Jeg vil respektere jeres sted."
"Tak, fordi I byggede stedet." Det handler om respekt.
I burde synge på scenen. Hurtigt.
- Lad os gøre det. - Hvad vil du synge?
- Lad os se, hvad der dukker op. - Åh, gud!
Det ville være interessant, hvis I åbnede jer intuitivt.
Tag den første sang, I kommer i tanke om.
- Så du det? - Ja, det var vildt.
Den blev grøn. Kunne du lide vores sang?
Vi tager festen med os, selv når her ikke er nogen.
- Jeg tror, de er glade. - Det tror jeg.
Klarede vi det?
Åh gud, de er stadig i gang.
I skal tage imod bifaldet.
Tak.
Vi forstår. Du vil beskytte din arv. Det forstår jeg godt.
Det her skal være det, du ønskede, at det skulle være, til ære for jer.
Hvad hvis alle respekterer jer og ved, at det er jeres sted?
Må man så restaurere det?
Jeg får kuldegysninger. Lad os sige det til Tammy.
Måske burde det opkaldes efter ham.
Det ville han elske. Jeg tror, han vil anerkendes.
Det vil han.
- Det føltes godt. - Enig.
Jeg er mindre bange nu end for tre timer siden.
Thomas er fornavnet på mr. May, kendt som ... Jeg siger det ikke.
Ikke før jeg går ned i kælderen.
Det er utroligt, at hun mærkede det.
Jeg er mere klar til kælderen, nu hvor vi har Cindy.
Jeg tager nogle dybe indåndinger.
Jeg mander mig op.
Vi går ned i kælderen. Kom så.
KÆLDER
Jeg har en knude i maven.
Jeg kan lugte død. Sådan føles det.
Død. Det lugter af død.
Det ord jeg hører igen og igen -
- er "offer." Det er et ladet ord, ikke?
Jeg kan lugte lig, og denne del af bygningen -
- har mørke minder.
De vil ikke være fanget hernede.
Og de bliver ikke behandlet godt. Der sker noget.
"Jeg vil ud, men jeg kan ikke."
Det er vildt, at du siger det.
- Jeg får kuldegysninger. - Det er for vildt.
Jeg skriver automatskrift. Kanaliseret skrift.
Jeg fastlægger hensigten: Hvordan hjælper vi ånderne her?
For der er mange ...
... sjæle, der præger det her sted.
Det er ikke en eller to. Der er hundredvis af dem. Mange.
Energien herfra har spredt sig til bagved huset.
Så engang var der land eller en forbindelse -
- til noget, der strækker sig længere. Det er en stor del af det.
En gruppe prøvede at flygte, men de kunne ikke komme ud.
De prøvede at flygte, men kom ikke ud.
Jeg mærkede det ikke deroppe, så jo tættere vi kommer på jorden -
- eller fundamentet -
- jo mere nærmer vi os stedets historie.
For vi er ved fundamentet. Der skete noget slemt.
- Slemt? - Rigtig slemt.
Det skal hele hernede. Jeg mener det.
Det er egentlig sorg, jeg føler. Det er intenst.
Men det er meget tristhed og sorg.
Hvad føler I?
Det giver mening.
Jorden her er så interessant.
Det her er Tårernes sti, den jord, vi står på.
Bygningen er bygget på Tårernes sti.
Det er vildt!
Ligene fik mig til at tænke på Tårernes sti.
Hvis det blev bygget på Tårernes sti -
- er det klart, at der er mange lig.
Da du sagde: "Jeg kan lugte død," tænkte jeg: "Ja, du kan."
- Det er noget lort. - Er det ikke vildt?
Det er meget energi at have under sin bygning.
Jeg føler, at du har givet mig en masse klarhed.
Du er her ikke, fordi du er dæmonisk eller ond.
Det er et sted fyldt med sorg. Sorg og rædsel.
Jeg fik en overvældende følelse af sorg.
En masse indfødte, der gennemlever så meget traume.
Man kan mærke det i væggene.
Der er forskellige aspekter af sjælen.
Den traumatiserede del sidder fast.
Den vil være hel igen.
- For at stige op. - Ja.
Det kan den. Men når ånderne ikke har en stemme, og ingen lytter -
- og de altid glemmes, så bliver det sværere.
Som sanger og sangskriver -
- handler livet om at fortælle historier.
Vores historier eller andres.
Mr. May vil have sin historie fortalt.
Alle her vil have deres historie fortalt.
- Og kun sandheden. - Ja. Endelig.
Quese lærte os en sang. Den skulle lukke ...
Ja, den åbnede os op for en overnaturlig oplevelse.
Nu lukker vi.
Han sagde, vi skulle lukke.
- Skal vi? Må vi synge igen? - Endelig. Jeg lytter.
Vi lukker også for dig.
Antoinette Hall har nogle af historiens mørkeste kapitler.
Hun blev gjort tavs i næsten et århundrede.
Vi har kun skrabet i overfladen af, hvad hun har at sige.
Vi må se fortiden i øjnene -
- uanset hvor svært eller skamfuldt det er.
At benægte smerte og traumer fører til mere smerte og flere traumer -
- i denne verden og i den næste.
Vi kan ikke ignorere historien og bygge ovenpå den.
Den skal anerkendes og æres. Dens historie skal fortælles.
Ellers vil fortiden hjemsøge dig.
Det var operahuset i Antoinette Hall.
Godt. Fedt. Farvel.
Nu hvor jeg har sunget med ånderne, er jeg klar til at blive berygtet.
Houdini boede her.
Jeg udfordrer Westerfeld House med min ven GaTa.
Jeg er skidebange.
Tekster: Rikke Heller Bylov Iyuno-SDI Group